QUEEN OF TEARS
FIRE ÅR SIDEN
EPISODE 3
Vi eier hele denne frukthagen.
Jeg skjønner.
Trodde mamma skulle være her.
Kanskje hun er på butikken.
Hun eier en butikk også.
Jeg sa jo at familien vår var innflytelsesrik her.
Ja.
Mamma!
Mamma?
YONGDU-RI SUPERMARKED
Jøss.
Hun er ikke her heller.
Velg deg en.
Ta denne.
Det er en ny smak.
SAFTIS
Den har jordbærsmak.
Den er så populær at alle skolebarna kjøper en etter skolen.
God og forfriskende.
Første gang for meg.
Er det første gang du spiser saftis?
Mener du som voksen? Du spiste dem vel som barn?
Fikk du aldri saftis av moren din?
Nei.
For å være ærlig visste jeg det vel egentlig.
Visste hva da?
Du går alltid med T-skjorter med hull i.
Hva?
Det er vintage-stil.
-Jeg har fått dem lagd i Europa… -Det du har på deg,
likner på bestemors klær.
Nei, hør på meg.
Du ville fått sjokk om du visste…
…prisen på denne jakken.
-Du trenger ikke å late som. -Stol på meg.
Jeg er ikke så fattig.
Jeg mener det.
Du burde heller stole på meg.
Jeg gir deg mitt ord.
Fra nå av
skal jeg gi deg alt du aldri har hatt i livet.
Det blir ikke lett.
Har jeg ikke sagt det med leiekontrakten på leiligheten min?
Jo.
Men det er mer.
Jeg sparer
to millioner i måneden.
Ikke se på meg som om du ikke forstår.
Jeg skryter ikke.
Jeg sier at det går bra.
Det spiller ingen rolle om familien din har gjeld.
Om vi har gjeld?
Selv om det er mer enn det,
bryr jeg meg ikke.
For…
Jeg blir ved din side.
Ved min side?
Ja.
Jeg skal være der
for deg.
Hvorfor kom jeg på dette minnet?
Ville du vært den siste jeg tenkte på
hvis jeg døde nå?
Går det bra?
Hae-in.
Er du skadet?
Går det bra?
Kan du fullføre her?
Hun ser engstelig ut.
Hun må hvile seg.
Kom, vi går.
Greit.
Det føltes uvirkelig på sykehuset,
men nå trodde jeg faktisk jeg skulle dø.
Så jeg minte meg selv på
at jeg aldri skal dø.
Jeg følte meg
fornærmet.
Går det bra?
Jeg tror den er forstuet.
Er jeg dramatisk igjen?
Om det hadde vært en annen dag, så.
Men siden jeg er skadet,
er det fornuftig.
Nettopp.
Skal det ikke være lett å tenne på ved?
Men dette er eik.
-Er det umulig, da? -Nei, det er det ikke.
Men friluftsfolk som meg foretrekker plommetre.
Plommearomaen trekker inn i kjøttet og gir god smak.
Ok. Sett i gang, da.
Dette gjør meg nostalgisk.
Det minner meg om Afrika-reisen min.
Tjueårene mine var fulle av villskap og barbari.
Snakker du om det at
du ble på hotellet hele uka på grunn av mygg?
Jeg så nok av villmarken gjennom vinduet.
Hva?
-Det er bare røyk. -Ja.
Jeg tror veden er fuktig.
Selv erfarne friluftsfolk kan ikke gjøre noe med det.
Hyun-woo er aldri kresen på veden.
Han er fra landet.
Du kan ikke sammenligne oss. Han spilte
sikkert fotball på grusvei med ball av griseblære.
Han har erfaring.
Du og de unnskyldningene dine.
Hvor er han, forresten?
Bare gi opp og be ham gjøre det.
Nei, jeg klarer det.
Soo-cheol, det holder. Du kan gi deg nå.
Du store min.
Kamille?
Ja.
Kan du lage to til? Til styrelederen og meg?
Gjerne.
Hvorfor kom far tilbake tidlig i stedet for å jakte?
Vel…
Den ærede sjamanen kontaktet meg.
Angående hva da?
Sjamanen spurte om styrelederen hadde dratt på jakt.
-Visste hun det? -Ikke rart hun er æret.
Hun sa jakten ville være farlig for styrelederen.
Var det derfor han kom tilbake?
Ja, men det er godt nytt for Hae-in.
Hun fikk hans jaktfelt.
Mamma!
Hae-in er skadet.
Hva? Hvordan?
Hun møtte visst på et villsvin.
Men hun er ikke alvorlig skadet.
Jøye meg. Går det bra med henne?
Hvordan visste du det?
Du er sannelig best.
Hva sa hun?
Takk skal du ha. Jeg kommer innom en gang.
Hva sa hun?
Hun drømte om ekskona di.
Hun holdt en kniv på et jaktområde.
Hun ville ta deg med.
Du kunne vært i stor fare om du hadde jaktet i dag.
Ser du?
Det var bra du kom tilbake.
Ikke ignorer folketroen.
Snakk med sjamanen før du tar store avgjørelser.
Greit.
Bør vi ikke ringe dr. Kim?
Det går bra. Det er bare en forstuelse.
Hyun-woo reddet deg.
Han skjøt et villsvin. Trodde ikke han kunne skyte.
Han bare lot som.
Han har sikkert erfaring.
Sa du nettopp noe fint om ham?
Man må være erfaren for å drepe en.
Villsvin er tykkhudede, så man må treffe riktig.
Ellers er det enda farligere.
Nettopp. Det var bra han hadde flaks. Hva om han hadde bommet?
Tenk på det.
Som nybegynner burde han ikke ha vært så uforsiktig.
Han var marinesoldat i spesialstyrken.
-Kjent for skytterferdighetene. -Å?
Ja, det er sant.
Forstår du endelig hvor tåpelig det var
at du ville lære ham å skyte?
Én ting er sikker.
Jeg ville ikke vært her nå om han hadde nølt.
Din heldiggris.
-Hva? -Jeg kunne se på de muskuløse armene
at han ikke bare har studert hele livet.
Hvordan så du det?
Da jeg var i fengsel,
overrakte han meg avtalen med de muskuløse armene
og sa: "Vennligst signer."
Og hjertet mitt
begynte å banke.
-Tante. -Gi deg, tante.
Du imponerer meg av og til, Hyun-woo.
Hvordan tok du den avgjørelsen så fort?
Jeg tenkte ikke.
Jeg handlet bare på instinkt.
Du visste instinktivt at du ikke måtte la henne dø.
Du måtte redde henne så hun skulle endre testamentet. Ikke sant?
Hallo?
Hvor er Hae-in?
Hun tok medisin og la seg.
Hun må ha vært så redd.
Det er ikke til å tro.
Jeg så faktisk over feltet tidligere.
Jeg så at gjerdet var brutt opp.
Jeg tror det skadde villsvinet kom inn gjennom det hullet.
Styreleder Hong skulle egentlig jakte der.
Hva antyder du?
Sier du at noen lokket villsvinet dit for å skade ham?
Det kan vi ikke vite.
Jeg skal sjekke overvåkningskameraer og bilkameraer i nærheten.
Jeg sjekker dem selv.
Vil du det?
Jeg skal klargjøre dem.
Jeg er lei for
at dette skjedde under besøket ditt, herr Yoon.
Ikke tenk på det.
Smak på suppen, herr Yoon.
Det var jeg som skjøt fasanen.
Ikke lyv, pappa.
Vi kjøpte dem på en gård.
Ok, nå spiser vi.
Vær så god, spis.
Takk.
Hvorfor er ikke flatklokkerøttene
grillet, slik Hyun-woo foretrekker?
Jeg liker dem sånn som dette òg.
Er det sant?
Ja.
Spis.
Greit.
Herr Yoon.
Dette er lakksumakblader.
De er sjeldne.
Fjellplantene er utsøkte og vanskelige å finne.
Jeg smakte dem som barn.
"Barn"?
Vokste du ikke opp i USA?
Nei, jeg flyttet dit som 13-åring. Jeg var i Korea frem til da.
Flyttet familien din, eller gikk du på skole der?
Jeg ble adoptert.
Adoptivforeldrene mine døde rett før jeg ble uteksaminert.
Så nå har jeg ingen familie.
Foreldrene mine døde da jeg var 15.
Og jeg har oppnådd alt dette selv.
Jeg kjente ikke til familiehistorien din.
Du er ikke som de andre unge i dag.
Jeg er enig.
Jeg er like stolt som om jeg var din mor.
Tenk på oss som din koreanske familie.
Snilt av dere.
Spis.
Kom hit. Ja, hit.
Takk.
Er han en pungsanhund?
Ja.
Han er kjekk.
Ikke bare er han kjekk,
han reddet sønnen min da huset vårt brant for noen år siden.
-Er det sant? -Ja.
Sønnen min var hjemme alene.
Han hadde dødd om ikke hunden hadde vekket ham
og dratt ham med ut.
Han er intelligent og lojal.
Kunne du tenkt deg til å selge ham?
Vel…
Beklager, nei.
Han er familie.
-Jeg gir 100 millioner. -Hva?
Men han har ikke engang stamtavle.
Spiller ingen rolle.
Beløpet minsker når tida går.
Nitti millioner.
-Åtti millioner. -Vent.
Kjære.
Jeg selger ham.
Men
kan vi få 100 millioner?
Ja, det er greit.
Kjære.
Det er bare én ting jeg ikke har.
Fordommer.
Hva med det?
Det handler om Yoon.
Virker han ikke for avslappet for en som har gått gjennom så mye?
Han må ha jobbet hardt for å kompensere.
Ikke sku hunden på hårene.
Man vet aldri hva en person egentlig tenker.
Sikker på at du er fra USA?
Du kan språket og ordtakene våre bedre enn meg.
Jeg har jo sagt
at faren min fikk oss til å snakke koreansk og lese koreanske bøker.
For en klok mann.
Ikke alle kan bli Ivy League-professor.
Vil du ha litt?
Stemmer. Selv øl er for bittert for deg.
Du vet jeg er lei for at vi ikke kan drikke sammen?
Hva mener du? Ikke ha dårlig samvittighet.
Jeg må på do.
Han er så snakkesalig.
Rommet ditt er det siste i andre etasje.
Jeg vet det.
Ha en fin kveld.
Du burde gå ovenpå.
Det skal jeg.
God natt, da.
Du, Soo-cheol.
Du ba meg om råd
om å blidgjøre handelskommisjonen
da de innkalte deg.
Ja.
Hva sier du?
Vil du ha noen detaljerte tips nå?
Nå med det samme?
Basert på min juridiske ekspertise fra Seoul universitet
og flere år i juristavdelingen
kan jeg gi en utfyllende, men enkel forklaring.
Jeg har ingenting fore resten av kvelden.
Det har jeg. Kona mi venter.
Det var synd.
Synd for deg, mener jeg.
Det er en flott mulighet.
Er du redd?
For hva da?
Å sove sammen med Hae-in.
Soo-cheol.
Det er absurd.
Vi er gift.
Hvorfor skulle jeg være redd for å sove med kona?
Greit.
Hvor skal du? Rommet ditt er der oppe.
Jeg vet det.
Gå rett frem.
Jeg har
vondt av ham.
-Hvor er alkoholen? -Hva mener du?
Du drakk den opp.
Gjorde jeg?
Er du full alt?
Så søtt.
-La oss legge oss. -Greit.
Jeg drakk den opp.
Hvorfor så sent oppe?
Sov du ikke?
Jeg våknet.
Jeg stilte et spørsmål.
Ja, nettopp.
Soo-cheol spurte om noe, så vi snakket sammen.
Hva?
For en tulling.
Plagde han deg så sent?
Kjære. Hae-in.
Ikke vær så hissig.
Skal jeg gå ut dit igjen
og gi ham en streng advarsel?
Det trengs ikke.
Nei, det var det jeg tenkte.
-Hjelp meg med blusen. -Hva?
Jeg tror jeg forstuet fingrene. Knappene er vonde.
Kan du kneppe opp?
-Jeg? -Ja.
-Kneppe opp? -Ja, i ryggen.
Her.
Det holder.
Jeg klarer resten.
Greit.
Ja.
Skal du ikke kle av deg?
Må jeg?
Skal du ikke dusje?
Må jeg?
Skal jeg bli her?
Hva er galt med deg?
Ikke glamoriser ham. Han var ikke så kjekk.
Går det bra?
Nei. Hold opp.
Ikke se det for deg i sakte film.
Ikke gjør det.
La være.
Jeg fant ikke
noen badekåpe.
Akkurat.
Jeg forstår.
Jeg er målløs.
Tror han
at han er sexy?
Hva i all verden har skjedd med kroppen hans?
Seriøst.
Hva vil du?
Jeg…
Det er masse vann på gulvet.
Du liker ikke det, så jeg skulle tørke det.
Ikke tenk på det.
Bare tørk håret.
Ikke si
at du lot håret være vått
fordi du så deg i speilet
og syntes du så ut som
en våt Timothée Chalamet eller en ung Leonardo DiCaprio?
Hva mener du?
Er det ikke derfor,
så gå og tørk håret.
Greit.
Det skal jeg.
Ikke til å tro.
Prøvde han å forføre meg?
Dette blir for mye
så sent.
Sover du?
Ikke ennå.
Sengen er liten.
Er det en 160-seng?
Den er 180.
Ja vel.
Den virker mindre
enn 180.
Det var en gang
da vi sov sammen
på en enkeltseng.
Når da?
Husker du ikke?
Min første gang i Yongdu-ri.
DIPLOM DRIFTIGHETSDIPLOM
Sov over her.
Det er for sent.
Klokken er 21.00.
Det er ganske sent.
-Det er farlig å kjøre på kvelden. -Sant.
Ja.
Sov over her.
Jeg sover på det rommet.
Jeg er der
om du trenger meg.
God natt, da.
Månen så vakker ut.
Kanskje vi kan se på den sammen.
Kom inn…
…om du vil.
-Forresten… -Ja?
Hvordan klarte vi å sove
på den sengen?
Vi holdt om hverandre.
Akkurat.
Holdt om hverandre?
Vil du holde meg hvis sengen er for liten?
Det går fint.
Den er ikke liten.
Jeg har plass.
-Har du? -Ja.
Så…
Vil du holde meg
likevel?
Jeg tuller bare.
Ikke vær så redd.
Hva gjør dere her?
Du store.
Beklager.
Jeg tenkte meg ikke om i går.
Ta sjekken tilbake.
Vær så snill. Vi fikk ikke sove i går.
Jeg har allerede gitt ham hunden, så det går ikke.
Beklager.
Han er et familiemedlem. Han reddet sønnen vår.
Jeg tenkte ikke klart da jeg solgte ham.
Greit. Jeg tar pengene.
-Takk. -Takk.
Tusen takk skal du ha.
Hjelpe meg.
Hva gjør du?
Han ga deg skyldfølelse.
Så la oss bare drepe ham.
Er det bedre?
Hva gjør du?
Jeg skjøt deg nesten igjen.
Jeg spurte om noe.
Jeg spøkte bare.
Var det en spøk for deg?
Hva tror du det var?
Fikk han pengene tilbake?
Fikk du dem?
Jeg er vitnet deres.
Kjøpet er hevet.
Dere kan gå.
Takk.
Takk. Kom, vi går.
-Fort. -Hvorfor kan jeg
ikke drepe den?
Du hørte ham.
Han er glad i hunden.
Den er som familie.
Jeg skjønner.
Men er det greit å drepe forlatte hunder? Løshunder?
Det er inngangen til skogen.
Ingen har gått inn unntatt familien.
Er det noen på innsiden, altså?
Vent.
Stopp der.
Hvem er det?
Jeg ser bare ryggen.
Det er broren din.
Umulig.
Kjære.
Det er ikke sikkert.
Beom-seok ville ikke gjort noe sånt.
Finn ut om han er i Korea ennå.
Skal bli.
Pakk sammen.
-Allerede? -Dagen er ødelagt.
La oss dra hjem.
-Kjære, husker du den gutten? -Hva?
Det er over tjue år siden.
Da en schäfer i et bryggeri døde,
og en liten gutt sto bak.
Ja, han fra barnehjemmet Det eviggrønne håp.
Han fikk et stipend fra Queens-gruppen fordi han var så smart.
Jeg ga ham mat de gangene han kom innom.
Ja, ham.
Husker du hva han sa til politiet?
Dette er deg, ikke sant?
Hvorfor drepte du noens dyrebare hund?
Du slipper ikke unna med dette.
Vet du hva han kostet?
Beklager.
Si unnskyld med det samme.
Hva har det å si om hunden er dyrebar?
Er det greit å drepe
en vanlig hund?
Hva er i veien med guttungen?
Hva er det han sier?
Du har rett.
Det var det han sa.
Det var nifst å høre et barn si det.
-Så han ikke ut som ham? -Hvem?
Hei, det er meg. Kommet deg hjem?
Du har fått et møte med Hermann.
Mener du det?
Takk.
Vi sees da.
Du vil ikke bli skuffet.
ALL POST
UTOC HJERNESVULSTLABORATORIUM
VÅRE LEGER HAR BESLUTTET AT VI IKKE KAN BEHANDLE DEG…
…SÅ JEG ER REDD VI IKKE KAN BEHANDLE DEG…
VI ER LEI FOR…
VI BEKLAGER…
Skal jeg
faktisk dø?
Når Hercyna er rett rundt hjørnet?
Når Billionklubben står for døren?
Umulig.
Jeg har så mange designerklær jeg ikke har brukt.
Så mange øyer jeg ikke har besøkt.
Og så skal jeg dø?
Nei, det er bortkastet.
Jeg har kunst av eldre kunstnere
fordi prisen øker når de er døde.
Hvordan kan jeg dø før dem?
Helt bortkastet.
Du er mest bortkastet av alt.
La oss gjøre ferdig denne kontrakten.
Godt jobbet, alle sammen.
-Sekretær Na. -Ja, frue?
Fins det kvinner som får hjertebank når de ser på mannen sin
selv om de har vært gift i over tre år?
Hvorfor skulle de få det?
-Har de arytmi? -Nei, det er ikke det.
Kanskje
fordi
de er kjekke?
-Ektemennene? -Ja.
Kanskje hun er syk.
Er det en du kjenner?
Ja, det er det.
Noen dager møter hun blikket hans
og vil holde rundt ham.
Hvorfor?
Fordi hun synes synd på ham.
Hun synes det er leit
at en så øm sjel utsettes for denne harde verdenen.
-Du tuller. -Andre dager
ser skuldrene hans
så brede ut.
Hun vil at han skal holde omkring henne.
Han ser ut som en levende, sexy dynamitt.
Hun lurer på om hun bør la en slik homme fatal
streife fritt rundt i verden.
Du bør be henne snakke med en lege. Hun er syk.
-Tror du det? -Garantert.
Sørg for at hun får tatt CT av hjernen.
Det er noe alvorlig galt med den.
Sekretær Na.
Du er god.
-Jeg har vært rar de siste dagene. -Rar?
Jeg føler sympati
for andre.
-Er det rart? -Det er nytt for meg.
Jeg har alltid vært ufølsom.
Så det er rart.
Du er for høylytt.
Ikke skrik når jeg ofrer armen min for deg.
Og jeg har empati
for andre.
Hva var det?
Vi driver ikke med veldedighet.
Beklager. Han er gift med en venn av meg.
Så du gjør ham en tjeneste?
Barnet deres ligger i kuvøse.
Jeg følte med ham.
Det er siste gang.
-Beklager. -Hvor lenge må barnet…
Unnskyld?
…ligge der?
-Rundt tre… -Glem det. Én uke? To?
Han får ikke lov til å komme hit lenger enn det.
Lar du ham komme?
Jeg vil ikke se ham her når babyen er skrevet ut.
Forsikringen dekker det ikke.
Jeg ville bruke medgiften på operasjonen hennes,
men mamma nekter.
Hun sier pengene er til bryllupet mitt.
Penger. Et evig problem.
Jeg er lei for det.
Ærlig talt.
Moren hennes er ikke den eneste syke.
Hun kan behandles, så hvorfor gråte…
…når det er så mange syke folk?
Så irriterende.
Jeg er ikke den typen.
Jeg har aldri brydd meg om
folks smerte, så hvorfor er jeg sånn nå?
Mannen min bergtar meg.
Jeg tror det er noe i veien med hjernen min.
Er det symptomer på sykdommen min?
Ikke egentlig.
Mange døende pasienter opplever slike endringer.
De innser ting de ikke ville innsett
om de var friske.
"Døden forandrer deg."
"Du skal dø snart."
Jeg tror det er det du antyder.
Men du tar feil.
Jeg har nemlig vært døden nær mange ganger.
Og hellet mitt
har reddet meg hver gang.
Hvis du ikke er begavet nok til å redde meg,
så vent og se.
Nok et mirakel
vil redde meg.
Hei, Hyun-woo.
Lenge siden sist.
Ja, jeg dro til jaktområdet! Hva så?
Hvorfor?
For å treffe far. Han pleier å være der i jakttida.
Men du dro uten å treffe ham.
Tror du
jeg sto bak det?
Gjerdet var brutt opp, og det lå åte i nærheten.
Og det skadeskutte villsvinet angrep Hae-in.
-Noen prøvde… -Ja?
Datteren min døde nesten.
Fortell sannheten.
Dette er siste advarsel.
Du er sint på grunn av Hae-in.
Hvorfor ble du ikke sint da jeg ble kastet ut?
Greit, sett deg.
Jeg dro dit fordi jeg visste det var familiens jaktdag.
Men da jeg dro dit, sa Moh Seul-hee
at han sov og ikke tok imot besøk.
Jeg bønnfalt henne, men nei.
Derfor kom jeg tilbake.
Greit.
Beom-jun.
Hjelp meg å møte ham.
Ett møte er alt jeg trenger. Jeg ønsker forsoning.
Noen ganger
er det bedre å gi slipp.
Hyun-woo.
Er ikke familien min rar?
Hva? Overhodet ikke.
Vi har sju søksmål mot hverandre.
Det må ha vært krevende for deg å ta deg av
våre trivielle saker.
Du har gjort mye.
Hei.
Styrelederen sover allerede.
Allerede?
Skal jeg vekke ham?
Nei da.
Jeg kom bare for å hilse på.
Farvel, da.
Frøken Moh.
Kom Beom-seok til jaktområdet
og ba om å treffe far?
Nei, det gjorde han ikke.
Påsto han det?
Hør her.
Jeg vil nødig si dette,
men vær på vakt.
Han har båret nag en stund etter at han ble kastet ut.
De uten noe å miste er de mest engstelige.
Hva slags person er Yoon Eun-sung? Vet du det?
Herr Yoon?
Jeg kjenner til forretningsdelen, men ikke ham som person.
Folk som oss bør ikke stole så lett på folk.
Om denne avtalen også går i vasken,
slår far hånden av Soo-cheol.
Slapp av.
Jeg skal se hva jeg finner ut om ham.
Ser du etter meg?
Du skremte meg.
En bakgrunnssjekk?
Hun er ganske forsiktig.
Hun er bare redd,
men kun i starten.
Folk som henne er tillitsfulle når de senker garden.
Hun har senket den litt.
Øyner du forresten noe håp når det gjelder Hae-in?
Penger er absolutt viktig for meg,
men jeg skulle også gjerne sett at de slo opp.
Hvorfor det?
Man kan si at jeg var først ute med ekteskapsformidling i dette landet.
Men jeg klarte ikke å gifte bort Queens-datteren.
Så ydmykende.
Jeg skal gjøre alt for å skille dem
og gjenopprette min ære og mitt ry.
I så fall, ikke gjenta det du gjorde.
-Du blir en hindring. -Det var…
Jeg ble bedt om å gjøre det.
Men Hyun-woo grep inn, drepte villsvinet
og reddet Hae-in.
Jeg så det ikke komme.
Hyun-woo, du har gått opp i nivå.
Fra herr Askepott som giftet seg inn i en rik familie
til en livredder som reddet datteren deres!
De behandler meg annerledes nå.
Det er første gang jeg har spist fasanlår.
Jeg har pleid å få nakken eller det magre kjøttet.
Men svigerfaren min ga meg låret.
Ikke hvil på dine laurbær ennå.
Fortsett det gode arbeidet.
Hvordan?
"Jeg gjorde bare jobben min."
Ikke ødelegg denne muligheten ved å si sånt tull.
"Ja, jeg var også redd. Jeg kunne dødd, men gjorde det for Hae-in."
Du må ta æren for det.
-Må jeg det? -Ja.
Å ta æren for noe er som å samle kaffekuponger.
Du må ha ti kuponger
før de innser at du er en stamkunde, og gir deg ting gratis.
Jeg trenger
ikke noe gratis.
Jeg vil bare komme meg helskinnet unna.
For en idiot.
Si farvel hvis du skal
-være falsk. -Til hva da?
"Farvel, italienske dresser."
"Farvel, håndlagde designersko."
"Farvel, utenlandske bil."
"Farvel, luksusklokke."
"Farvel, Hae-ins formue."
Herr Askepott skal nå tilbake til frukthagen sin.
Men familien ønsker ham ikke velkommen med åpne armer.
Beklager, trener.
Sønnen min vil heller gå på taekwondo enn boksing.
Alt i orden. Unger er sånn.
Farvel, da.
Nå går vi.
Hvorfor liker du taekwondo, Jae-hyeon?
De har belter.
Belter? I livet?
Er det derfor?
Det er derfor han vil det.
Vi har også belter.
Se på det.
Det er mesterbeltet.
Du behøver ikke.
-Se her. -Jøss.
Se på dette.
Hva sier du? Er det ikke finere enn de beltene?
De slår ting i stykker også.
Slår i stykker?
Det gjør vi også.
Vi har bare ikke rukket det ennå. Vil du se?
Nei, ikke vis ham det.
Vent litt.
Et øyeblikk.
Hvor er planken?
Der.
Sånn. Se her.
Følg med.
Sånn gjør du det.
Denne gangen knekker den.
Følg med.
Hjelpes!
Ser du? Den knakk.
-Er ikke boksing kult? -Men…
Hva er det nå?
Jeg vil gå på taekwondo fordi Ji-seong gjør det.
Ji-seong er bestevennen hans.
Jeg skjønner.
Frue.
Jeg sier dette bare fordi jeg bryr meg om Jae-hyeon.
Burde han ikke ha mange ulike venner?
Unnskyld?
-Kjenner du Baek Ho-yeol? -Ja.
Han er sønnen min, og han er akkurat som deg.
Elsker leker, slik som deg.
Hadde det ikke vært fint å komme hit og bokse
og leke sammen med ham etter skolen?
Ho-yeol har dårlige karakterer.
Du.
Trener.
Du blør.
Jøss.
Hvorfor…
Ikke tenk på meg.
Jeg må ha skrapt meg på planken.
Farvel, da.
Går dere?
-Kom. -Vel hjem, frue.
Farvel.
Greit.
Vi sees, Jae-hyeon.
Farvel.
Farvel, frue.
-Du blør. -Det er bare en skramme.
Jeg skrapte meg.
Hvorfor er du så irritert?
Jeg har ikke fått mye søvn i det siste, så jeg stengte salongen.
Jeg bør stenge klubben
og jobbe for noen når Hyun-woo skiller seg.
Ikke snakk om skilsmissen.
Jeg bør erkjenne realiteten og forberede meg.
-Bli med til Seoul. -Hva skal vi der?
Jeg ringte Hae-in, men hun svarte ikke.
La oss møte henne og oppfordre henne til å ikke skille seg.
-Gjør deg klar. -Hva?
Vi drar.
Du var så imot hele denne planen, men du har visst fått mer sansen for den.
Tja…
Jeg gjør alltid mitt beste når jeg har bestemt meg for noe.
Det er sant.
Du gjør aldri noe halvhjertet.
Men her er problemet.
Lurer du henne halvhjertet, går det fint.
Men gjør du en formidabel innsats,
blir hun illsint hvis hun får vite om det.
-Hun blir vel det. -Ja.
Så ikke la henne finne ut av det, ok?
Hun finner det ikke ut
så lenge du og jeg
holder det hemmelig.
Nei.
Burde vi ikke si til Hyun-woo at vi skal snakke med Hae-in?
Din idiot.
Tror du han godtar det? Vi har ingenting å tape.
Vi må stoppe dem for enhver pris.
Klampen i bånn.
QUEEN'S BOKSEKLUBB VI REKRUTTERER
Hva skal vi si til dem?
Vi trenger ikke å introdusere oss.
Ser du ikke på TV-dramaer?
Sekretærens kontor håndterer VIP-familiene.
De blir overrasket når de ser oss, og så sier de:
"Fru Hong, din svigerinne er her."
Så slipper de oss inn umiddelbart.
Dere må avtale et møte.
Du må være ny her.
Se på dette.
Det er meg.
Han med fall i håret er ham.
Skjønner du? Det er oss. Ser du det?
Gi meg navn og nummer, så leverer jeg det til henne.
Se her.
Vi er i familien. Vi er blant de kongelige.
Hvorfor må vi avtale et møte med familie?
Bevares.
Avtal et møte og kom tilbake…
Hae-in!
Lenge siden sist.
Hyeon-tae, Hyun-woos bror.
Det vet jeg.
Jeg lurte på om det var dere. Det var det.
Vi må snakke sammen. Hyun-woo vet ikke at vi er her.
Tja…
Skal vi gå opp?
Greit.
-Denne veien. -Ok.
Er du overrasket?
Men du får ingen straff for at du ikke gjenkjente oss.
Slapp av.
Vi misbruker ikke makten vår på den måten.
Du må ha det travelt.
Beklager at vi kom uten forvarsel.
Jeg ringte faktisk flere ganger, men fikk ikke tak i deg.
Jeg svarer ikke ukjente numre.
Du har visst ikke nummeret mitt.
Hva gjør dere her?
Du skjønner…
Hvor skal jeg starte?
Far fylte 60 nylig.
Dere er vel her fordi dere er opprørt over at jeg ikke kom.
Overhodet ikke.
Ikke det?
Nei, vi ble ikke opprørt i det hele tatt.
Jeg vet ikke hva du vil tenke om dette,
men Hyun-woo…
-Ja? -Han er vanskelig, hva?
-Beklager? -Jeg forstår.
Forstår hva da?
Din rake motsetning er ikke på andre siden av verden.
Det er den du er gift med, den du sover og spiser sammen med.
Den som forstår deg minst av alle.
Ja vel.
Mannen min og jeg kranglet støtt over klimaanlegget.
Han slo det på om sommeren, og jeg frøs.
Vi skjelte hverandre ut på grunn av det.
Han var hodestups forelsket da vi giftet oss,
men likevel slo han på klimaanlegget.
Vi krangler ikke om sånt.
Er det sant?
Så flott.
Dere har et godt forhold.
Vi har to soverom. Hvert vårt klimaanlegg.
Det er forståelig hvis dere har mange ledige rom.
Men her er det jeg sier til ham støtt:
"Nå som du er gift, er du ikke en av oss.
Du er en del av Queens. Der skal du bli, selv etter din død.
Ikke kom tilbake. Ikke sett dine ben her igjen."
Og apropos det…
Skils…
Beklager at jeg forstyrrer, men du må rekke
møtet ditt med herr Hermann.
Beklager, jeg må gå.
Jeg har en viktig middag i dag.
Da bør du gå.
Jeg skriver resten på melding til deg.
Lagre nummeret mitt.
-Jeg kommer på besøk snart. -Er det sant?
Jeg innrømmer at vi har vært fraværende etter at Hyun-woo giftet seg.
Du skaffet oss tross alt et bygg.
Et bygg?
Ja, det i landsbyen vår.
Kjøpte jeg et bygg der?
Ja. Du ba meg gjøre det da du giftet deg.
Jeg forstår.
Bruker du det?
Ja.
Ikke vær urolig.
Jeg gjør rent og vedlikeholder det.
Jeg gjør alt.
Ikke vær urolig for bygget. Jeg har kontroll.
Hva gjorde svigersøsknene dine her?
Jeg vet ikke.
Hun nevnte at jeg ikke var i farens bursdag.
Kom hun for å pirke?
Ikke ifølge henne.
Hva ville de da?
Hun sa at ekteskap var som å slå på klimaanlegget på sommeren.
Hva betyr det?
Man enes ikke om temperaturen.
Jeg skjønner.
Jeg ser logikken i det.
Hei.
-Hvor er Hermann? -Han dro
for å se datteren sin fordi hun snudde seg selv.
Avlyste han møtet fordi babyen snudde seg?
Han er familiemann.
Derav de fire skilsmissene og babyen som 60-åring.
Så irriterende.
Jeg tok med plantegningen siden han ville se den først.
Det er faktisk bedre sånn.
Han har allerede en planløsning i tankene.
Å vite om den på forhånd gir deg en fordel.
Hva ser han for seg?
Er du tilbake?
Jeg trodde du dro hjem.
Jeg har mer å se gjennom.
-Du kan dra hjem først. -Ja vel.
Forresten, sekretær Na nevnte tidligere
at fru Hong hadde en middagsavtale.
Jeg skjønner.
Hun sa at fru Hong skulle møte Yoon Eun-sung
og kanskje ville bli sen.
Så jeg tror du trygt kan dra hjem i stedet for å bli her.
Hvem sa du møtet var med?
Hercyna vil ha to etasjer.
-To etasjer? -Ja.
Dere må ha en elegant trapp her.
Hvordan kan vi få til det?
Det er ikke en enkel oppussing.
Jeg må endre strukturen og få det godkjent.
Nettopp. Han ber om dette og velger den som fullfører først.
Det er sinnssykt.
Det er tåpelig…
Men kun jeg vet det?
-Det stemmer. -Bra.
Har du hørt at søsknene dine besøkte fru Hong tidligere i dag?
-Hvem da? -Din bror og søster.
Sekretær Na fortalte det nettopp.
Visste du ikke det?
Spis først, før de blir vasne.
Vent. "Jeg vet det er tøft. Prikk, prikk, prikk.
Men dere kan ikke skille dere.
Kan du tenke på saken for min del?"
Hvorfor skulle hun det? Hun kjenner deg så vidt.
Bare spis nudlene dine.
Hvorfor nevnte du renholdet?
Jeg ble sjokkert.
Hvordan visste hun ikke om sitt eget bygg?
Er dette som da jeg glemte
at jeg hadde 10 000 won
i vinterjakken min?
Er det sånn det er
-for dem å eie bygg… -Vær stille!
"Hva enn grunnen bak skilsmissen er,
er jeg sikker på at Hyun-woo har skylden.
Så kan du vise forståelse denne ene gangen
og ikke skille deg? Gråte-emoji."
Jeg sender den.
Det er Hyun-woo!
BAEK HYUN-WOO
-Hva skal jeg gjøre? -Ta den.
Hva? Ja, jeg møtte henne.
Hvorfor tror du? For å be henne droppe skilsmissen.
Men hun var for opptatt,
så jeg sendte melding.
-Hva? -Hva?
De skal ikke skille seg.
-Er de forsonet? -Er dere forsonet?
Nei, hun vet bare ikke at han vil
-skille seg. -Hva?
Han har ikke sagt det.
Hva gjør jeg nå?
HONG HAE-IN
BAEK HYUN-WOO
SLÅ AV
Går det bra?
Ja.
Jeg er klar.
Hva slags person
er mannen din?
Underlig spørsmål.
Du har alltid vært så kald og mistroisk.
Så jeg er nysgjerrig på personen
du giftet deg med.
La meg tenke.
Det føles som du håper jeg skal si noe negativt.
Men du tar feil. Han er hederlig.
Du så hvordan han reddet meg da jeg var i fare.
Du tar feil.
Jeg så at han nølte.
Han nølte
med å redde deg.
Hae-in.
HONG HAE-IN
Abonnenten kan ikke nås…
Det er forskjellen mellom dere.
Du så på ham,
men han så på meg.
Du tror faktisk han elsker deg.
Ja, det gjør jeg.
Jeg vet ikke hva kjærlighet er for deg.
Men for meg handler det ikke om lykke og ømme ord.
Kjærlighet er
å stå sammen gjennom smerte.
Når man velger å bli fremfor å dra.
Selv om den andre har gjeld
eller noe mer enn det,
holder man sammen.
Det er kjærlighet.
Og det er det han gjør.
Langt svar.
Hva?
Folk babler i vei når de er usikre.
Du ser ikke sikker ut.
Visste ikke du var her.
Hvor er Hae-in?
Jo, nå skal du høre…
Hva gjør du her?
Hae-in drakk en god del.
Drakk hun?
Hae-in.
-Hae-in. -La henne være. Hun sover.
Hun sover når hun er full.
Hong Hae-in.
Hun har sovet hele bilturen. Gi henne ti minutter til.
Eller så kommer jeg inn med henne senere
så du kan vente inne.
Hvor mye alkohol ga du henne?
Hva behager?
Hør her.
Hun drikker ikke ofte, men hun blir ikke lett full.
Så hvor mye ga du henne, siden hun er
så full?
Jeg blandet alkohol.
Jeg får ikke sove med dette bråket.
Takk. Vel hjem.
Sov godt.
-Vi sees i morgen. -Hvorfor skulle hun…
Altså…
Jeg hører dere traff Hermann i dag.
Så hva skal dere i morgen?
Herr Hermann kom ikke i dag.
Det var bare oss.
Og vi drakk
alene, vi to.
Ikke glem å drikke appelsinjuice i morgen tidlig.
Mot tømmermenn.
Samme det. Greit.
Greit.
-Ha det. -Ha det bra.
Ta godt vare på henne.
-Herr Oh. -Ja?
Få ham trygt hjem. Han virker veldig full.
Han er helt omtåket, så følg ham til døren.
Skal bli.
Hva driver du med? Sett deg inn.
Hvorfor drakk du så mye?
Fordi det var ulikt meg.
Jeg skal prøve nye ting fra nå av.
Så urettferdig.
Jeg levde annerledes enn andre så jeg kunne ha et langt, godt liv.
Men se på meg nå. Det var nytteløst.
Jeg skal si hva jeg vil,
gjøre det jeg vil,
og drepe dem som fortjener det.
Kan du utdype det siste der?
Jeg skal drepe
alle drittsekker som bedrar meg
og dolker meg i ryggen.
Tenk på det.
Selv om jeg begår mord,
må jeg bare i retten noen få ganger før jeg dør
om tre måneder.
Du kan være advokaten min.
Gi meg den. La oss gå inn.
Du kan det med å si skremmende ting.
Ikke vær redd.
Jeg vet at du aldri ville bedratt meg.
Selvfølgelig ikke.
Jeg er ikke redd.
Forresten,
mobilen din var avslått.
Hvor er den?
Er den ikke der?
Å ja.
Jeg må ha glemt den i bilen.
I bilen?
Gå inn, du. Jeg får tak i mobilen.
Herr Oh, hvor er dere nå?
Hva? Her er den.
Den var i lommen min.
Hva? Den er avslått.
Hae-in, vent.
-Hva gjør du? -Jeg vet ikke helt.
Hva
er det
jeg driver med?
Jeg er glad
du fant
telefonen din.
Det kunne blitt
mye styr å finne den.
Hvorfor var jeg ikke…
…sikker?
Hva?
Hva sa du?
Å.
Jeg sa det til deg.
At jeg skal prøve
nye ting fra nå av.
EPILOG
SANSSOUCI-PALASSET, POTSDAM I TYSKLAND TRE ÅR SIDEN
Sa du dette var et bekymringsløst sted?
"Sans souci" på fransk betyr "bekymringsløs".
Det er tåpelig.
Hvordan kan et slikt sted finnes?
Lest Den glade prinsen?
Om prinsen som fikk en svale til å hakke ut øynene hans?
Ja.
Prinsen bodde i dette palasset.
Jeg innså noe etter at jeg leste den boka
som barn.
"Det er alltid vondt å være hjemmefra."
Selv prinsen savnet nok hjemme sitt.
Han forlot hjemmet sitt og hadde det vondt.
Han ga bort edelstenene og øynene.
Hae-in.
Det er derfor han er glad.
Han var ikke glad. Han endret seg bare før han døde.
Vi bør forbli våre sanne jeg
og ikke handle ukarakteristisk fordi vi skal dø.
Jeg vil bygge noe.
Et kreftstøttesenter for ansattes familier.
Unnskyld?
Vil du gi økonomisk støtte til familiene deres?
Hvorfor?
Det er effektivt.
Hva mener du?
Tenk deg at noen i familien din har kreft.
Kunne du fokusert på jobben?
-Sikkert ikke. -Ikke sant?
Da hadde du ikke klart å selge produktene dine.
Jeg hadde tapt på det.
Og så ville du gått på do og grått over pengemangelen.
Rennende sminke, hovne øyne.
Det ville ødelagt varehusets rykte.
Jeg forstår.
Jeg prøver ikke
å drive veldedighet.
Det handler om effektivitet og økonomi.
QUEEN OF TEARS
-Skal du legge deg? -Vi gjør det.
Det var fordi jeg var redd. Det var derfor hjertet mitt banket.
Nå som jeg er kurert,
sviker du meg?
Forsiktig!
Hva slags galning roper sånn her?
Du er ikke den samme Eun-sung som før.
Jeg har jobbet hardt for å høre deg si det.
Jeg liker ikke Hae-in. Skulle jeg da være sjalu?
Jeg har noe å si.
Ingen grunn til uro. Du kommer til å bli glad.
Tekst: Stine Ellingsen