KRÁLOVNA SLZ
KDE JSOU NAŠE PENÍZE? ŽÁDÁME KOMPENZACI ZA NAŠI PŮDU!
Co se děje?
Na co si to hrají? Oběti jsme tady my.
Kompenzace za půdu?
Jestli se vrátíme domů, vypukne peklo.
Pojeďme zpět.
Kam jinam jít než domů?
Do hotelu nemůžeme.
Zdravím, Grace.
Madam, u zadní brány nikdo není. Pojeďte sem.
Jste skvělá. Dobře.
Otočte to. Jeďte zadní branou.
Tak co? Přijedou?
Koukejte se předvést.
„Vlastníci konglomerátu přišli na buben a o střechu nad hlavou.“
Už jedou!
Co se děje? Otevřete nám.
Musíte na chvilku ven, madam.
O co jde? Jsem unavená.
Jste si vědoma, že předseda Hong dal paní Mohové plnou moc
k zařizování veškerých záležitostí v Queens Town
během jeho nepřítomnosti?
No a?
Chce nás odsud vyhodit?
To ne.
Vzhledem k tomu, jak se to tu jen hemží
reportéry a demonstranty,
chce být do té doby, než se vše uklidní, v ústraní.
Na to má právo? Přece tu bydlíme.
Sklapni, ano?
Neskákej do řeči, když mluví dospělí.
Co jste to řekla?
Zatracená práce.
Vám to pořád nedochází, že?
Počkat. Hej.
Firemní vozy, řidiči,
telefony ani kreditní karty už vám nepatří.
Ani vaše bezpečnostní karty a klíče už nefungují.
Co to má znamenat? Jsem tu doma!
Zavolej policii, miláčku!
Beze všeho.
Reportéři budou nadšení.
Něco jsme spolu zažili, tak jsem vám
sbalila aspoň to nejnutnější.
A teď běžte.
- Co je? - Kruci.
Nastupte! Chtějí si vás vyfotit!
Není to absurdní, Hjun-wu?
Jak může Seul-hi
zamknout dveře a vykopnout nás
z otcova domu?
Můžete se domáhat svých práv majitelů domu.
Ale musíte ji zažalovat,
a spor nějaký čas potrvá.
Největší problém ale je,
že předseda do smlouvy zahrnul klauzuli o konvertibilitě
a rodinu dal jako společné ručení.
Takže všechny vaše nemovitosti, akcie i osobní účty
jsou zmrazené.
Panebože, otče.
To snad… Je to pravda, miláčku?
Taky jsem o tom neměl ponětí.
Balzám na rty?
S balzámem na rty jdi někam.
Bude lepší, když média nebudou publikovat vaše fotky.
Vezmu vás někam do bezpečí a vymyslíme, co dál.
Co sedíš jak zařezanej, Su-čeole?
Hej, Su-čeole, řekni něco!
Ta tvoje ženuška v tom byla taky namočená, co?
Neříkala jsem to? Geon-u se mu vůbec nepodobal!
No tak.
Kam vlastně jedeme?
No…
- Co je? - Co je to?
Co to?
- Proč nás oslňují? - Kdo je to?
- Počkejte. - Kdo je to?
Tohle je soukromý pozemek.
- Cože? - To je Hjun-wu?
Kdo?
Hjun-wu.
Hej, Hjun-wu!
Nevěděl jsem, že přijedeš.
Nebylo zbytí, tati.
Ahoj, Hjun-wu. Proč jsi nezvedal telefon?
Ty pořádně nejíš?
Vypadáš příšerně.
- Ne, já… - Žádný stres.
Ještěže máš tu rodinu z krku.
Koukej, jak jsou na tom teď, když tě vykopli.
To je karma.
- Počkejte… - Má recht.
Měl jsem radost, když jsem slyšel,
že jsou na mizině. Zaslouží si to!
Hlavně můžeš zapomenout na tu prohnanou lasičku a žít spokojeně.
Prohnaná lasička je tu taky.
Aha.
Ty jsi tu taky.
A nejen ona.
Proboha.
Tvůj tchán. Ne.
Bývalý tchán?
Tak teda… Co vás k nám přivádí?
Dobrý večer.
Jak se daří?
Dobře.
Pozdravte.
- Dobrý večer. - Dobrý večer.
Omlouvám se, že vás tak přepadáme.
To nevadí.
Dobře že jste tu.
Pojďte za mnou. Tudy.
Vracím se do Soulu.
- Mávni na taxíka. - Mami.
Tady v tuhle hodinu žádné taxíky nejezdí.
Tak to vyřeším jinak. Vy si dělejte, co chcete.
Miláčku.
Vždyť už jsme tady.
Říkala jsem ti, že sem nechci.
Panebože!
Co se děje?
Myslím, že šlápla do kravince.
Mami, ne. Nechoď ke mně!
Ke mně taky ne!
Paní Kim?
Je to dobré.
Hej, Hjeon-te.
Nasbíral jsem dost.
Jak tomu mám rozumět?
Jak to myslíš?
Proč Hjun-wu přivedl bývalou ženu s celou famílií až sem?
To je jako s Korejí.
Sice jsme Severní a Jižní,
ale na olympiádě máme jeden tým.
Co to meleš?
Když máme společného nepřítele, spojíme se.
Znamená to, že se k sobě vrátí?
Možná jsme v jednom týmu, ale to nezaručuje jednotnost.
- Pojďme to nachystat. - Dobře.
Co je?
Děkuju ti za dnešek.
Zítra začnu hledat nové bydlení.
Nic se nezmění
přes noc.
Já vím. O to větší důvod, proč tady nezůstávat.
Chvíli potrvá, než se to usadí.
Tady je největší bezpečí a pohodlí.
Pro mě ne.
Jsem u rodičů svého bývalého.
Ne pro tebe. Pro mě.
Pro mě je to pohodlné.
Dovol mi
chovat se trochu sobecky.
Mám toho teď moc na to,
abych se strachoval ještě o tebe.
O mě si starost nedělej.
Jsme rozvedení.
Ať se se mnou
nebo mou rodinou
stane cokoli, nemá to s tebou nic společného.
Přestanu si dělat starost,
až ti bude líp.
Ale zatím
to nejde.
Zkus to prosím
pochopit.
Prostě
zůstaň se mnou.
Myslíš, že když zůstaneme spolu
za těchto okolností, budeme šťastnější?
Budeme míň nešťastní.
Už se tím dnes nezatěžuj.
Soustřeďme se na to, abychom nebyli moc nešťastní.
Tamto jsem setřela. Ale ten puch…
Chvíli potrvá, než vyvane.
- Prostě je vyhoďte. - Propána.
Proč? Určitě byly drahé.
Obujte si zatím tyhle.
Co ty jehly? Mám je vyhodit, nebo ne?
Tak co?
Zbaví se jich, nebo ne?
Musely stát majlant.
Přes půl milionu wonů.
Pět milionů?
Já sem jet nechtěla.
Ale váš syn byl velmi pohotový.
Prakticky nás unesl.
Moje zesnulá maminka
měla pravdu.
Říkala: „Nikdy nevíš, co ti osud nachystá.“
Kdo by řekl, že se ještě setkáme, jen pár dní nato, co jsme si daly sbohem?
Moje sestra chce, abychom bydleli v její vile v Namhä.
Hned ráno tam odjedeme.
Jistě.
Ale nebuďte si tím tak jistá.
Pane.
Nabídněte si.
Dobře.
Je to dobré.
Chutná?
Ano, je to vynikající.
Jen si dávejte.
Neměl bys tolik sodíku.
Jestli to zjistí doktor Jun, vynadá ti. Nejez to.
O to se neboj. Nebere mi telefon.
Asi si mě zablokoval.
Proč nejíš, Su-čeole?
Omlouvám se.
Nemám hlad.
Nemáte vodu?
Ano, tady.
Prosím.
Víte…
Já piju jedině balenou.
Nemáte vodu v lahvi?
Prostě se napij.
Ale jo, v obchodě máme. Přinesu ji.
Děkuju. Nejlíp alpskou pramenitou, prosím.
Cože? Alpskou?
To nemyslíš vážně.
Omlouvám se.
Ještě stále nedospěl.
Ale to nic.
My to chápeme.
Nemusí být alpská.
Německá nebo australská postačí.
Nebo z Fidži.
Nejsme tak zhýčkaní.
Ano, ta bude stačit.
Prostě to vypij!
Dám si.
- Bože. - Ne, prosím.
Mě nebije.
Vidělas, jak bratra praštila?
Úplně jsem se lekla.
Co? Vždyť ty mě taky mlátíš.
Facky ode mě tolik nebolí.
Ale He-in byla totálně…
Nechcete pomoct?
Bože.
To je dobrý.
Ne, nemusíš nám pomáhat. Odpočiň si.
Děkuju.
Mimochodem, He-in…
No, víš…
Můžu ti něco říct?
I když jste se rozvedli…
Jistě.
Neber vážně, co jsem předtím řekla.
Co myslíš?
To o té prohnané lasičce.
- Aha. - Vlastně mám lasičky ráda.
Dokonce mi tak říkali ve škole.
Vypadám tak, víš?
A já se omlouvám, že jsem řekl, že tvá rodina je na mizině.
Vždyť je to pravda.
Jsme vyřízení.
Je to citlivé téma.
Jste rozvedení, jasně,
ale jela jsi sem proto,
že k sobě něco cítíte?
Ne.
Bylo to z nouze. Nic víc v tom není.
Jistě. Jste jako cizí.
Víc než to.
Ale není mezi vámi něco…
Ani v nejmenším.
Aha.
Jinak bychom se nerozvedli.
To je fakt.
Má pravdu.
Takže prosím nic nepředjímejte
ani si nic nijak nevykládejte.
Ne. Pamatuješ na So-jeong?
Tu ředitelovu dceru?
Nedávno si našla místo na jedné střední tady
a sháněla Hjun-wuovo číslo.
- Ale nemohla jsem jí ho dát. - Můžeš.
Můžu?
Vždyť se nemusím ptát na dovolení.
Tak dobrou noc.
Já to věděl.
Nevrátí se k sobě.
To bych ani nechtěla.
Je tak nevychovaná.
Ani mě nevyslechla, pořád mi skákala do řeči.
Lasička prohnaná. Neměla sem jezdit.
Tady máme přístavek.
Než si Hjeon-te a Mi-seon našli partnery,
bydleli jsme tu.
Je tam podlahové vytápění.
Moc mě to všechno mrzí.
Ale prosím vás.
Neomlouvejte se.
I sousedé si v těžkých časech
pomáhají.
A my jsme přece
bývali jedna rodina.
Hjun-wu říkal, že tu jste tajně.
Už jsem řekl lidem ve vesnici,
aby nechodili na internet.
Nemáme tu průmyslové kamery
a skoro nikdo tu ani nevlastní chytrý telefon,
takže se nemusíte bát. V klidu se vyspěte.
Tisíceré díky.
O nic nejde.
Tady se můžeš umýt.
Kde je vana?
Žádná tu není.
Ale je tu sprcha.
A kde se dá vykoupat?
Nikde.
- Co moje bomba do koupele? - Tu nepoužívej.
Tady máš ručník.
HO-JEOLOVY 1. NAROZENINY
Neříkals, že tvůj synovec se jmenuje Ho-jeol?
Ano, Bek Ho-jeol.
Neříkej mi, že tohle mimino Ho-jeol
je ten klučina, kterého jsem viděl předtím.
Aha.
No jo. Byl to drobeček.
Moc roztomilý. Ano, to je on.
To přece ne.
Jak je ten ručník starý?
Bože.
Co je? Chceš jiný?
Hjun-wu.
Víš, co je ještě
víc k neuvěření, než že ten ručník je osm let starý?
To, že mě
Da-hje a Geon-u opustili.
A že mě ten parchant Jun Eun-sung podvedl!
Co se děje?
Kde jsou všichni?
Ahoj.
Kde je He-inina rodina?
Nevím.
Někde jistě budou.
Proč jsi to udělala?
Chtěls snad, aby tu zůstali?
Jak bychom mohli žít
pod jednou střechou s lidmi, které jsme okradli?
Ještě není konec.
Budou chtít využít nějaké tvé slabiny
a pomstít se.
Neměla sis je pouštět k tělu…
Nechceš si ty
pustit k tělu He-in?
Zapomeň na ni.
Nakonec se tak stejně stane.
Nelituj toho.
Žiju tu 25 let,
ale teď je to poprvé, kdy si můžu
vybrat víno sama.
Užijme si, co teď máme.
Ano?
Víš, cos říkala, když jsi mě dala do sirotčince?
Nezapomeň.
Miluju tě nejvíc na světě.
Ale zůstanu silná a vydržím,
i když mi budeš chybět
a budu tě chtít vidět.
Jen z lásky k tobě.
A slovo jsi dodržela. Šlo ti to dost dobře.
Nikdy ses nezajímala, jak se tvému synkovi v cizině daří.
Ani jsi nezavolala. Opravdu jsi to vydržela.
Ale víš, došlo mi,
že je to lež…
vydržet něco z lásky.
Když někoho miluješ,
nedokážeš to vydržet.
Co tím chceš říct?
Znamená to,
že mě teď nesnášíš?
Ne.
Jen to, že He-in přivedu zpátky za každou cenu.
Nejsem jako ty.
Šílím z toho, že nevím, kde je a co dělá.
Já to
nedokážu vydržet.
Víš vůbec, jak bylo těžké dostat se až sem?
Jakou myslíš, že mám motivaci?
Jde nám každému o něco jiného.
Jako jsi přede mnou dala přednost téhle rodině,
i já můžu před tebou
upřednostnit někoho jiného.
Prověřte všechny hotely a vily.
Tohle je peklo.
V jakém pekle bychom měli hedvábnou deku
a vyhřívanou podlahu?
Nech ho.
Musí být naprosto zničený.
Nikdy v životě nespal na tvrdé podlaze.
Usne jen na královské posteli s pořádnou peřinou.
Ty naše vypadají tlustší.
Vyměníme si deky.
Zlato.
Co?
Já taky ne.
Ani já nikdy nespal na podlaze.
Taky pocházím z bohaté rodiny.
Haló?
- Beom-seoku. - Slyšel jsem.
Jak se všichni máte?
Je to děs.
Cítím se příšerně kvůli otci.
Jestli voláš kvůli němu, zavěsím.
Nebuď takový.
Pamatuješ, co mi řekl?
Abych mu nechodil ani na pohřeb.
Takže mi nevolej, ani kdyby umřel.
No tak, nebuď takový.
Když byl zdravý, nesnášela jsem ho.
Ale teď, když je nemocný,
se cítím provinile.
Proč?
Třeba by bylo všechno jinak,
kdybych k Seul-hi byla milejší.
Třeba ji rozběsnilo to, jak jsem se k ní chovala.
Asi před deseti lety
jsem ztropila děsnou scénu, když mi otec
řekl, že si ji chce vzít.
Tak od toho upustil.
Třeba nám to měla za zlé, a proto všechno naplánovala.
Ten blbej prstýnek. Vždyť o nic nejde.
Měla jsem jí ho prostě nechat.
Nemám jí ho vrátit?
Nemám jí ho zas dát?
Beom-dža.
Připadá mi, že za to, co se stalo otci, můžu já.
Proč brečíte? Opustil vás manžel?
- Ne. - Tak máte nemocné rodiče?
Ano…
Otec je nemocný.
Drahoušku.
Když rodiče onemocní,
je normální cítit se provinile.
Vybrečte se.
Pusťte všechno ven a chovejte se k němu líp.
Všechno bude dobré.
Děkuju.
Mami!
Bože, co mám dělat?
Co se děje?
Ten blázen mě pořád pronásleduje a říká mi mámo.
Cože?
Můžete mu říct, že jste moje dcera?
Dobře.
Mami.
Na vycházku je pozdě.
Promiňte. Je to moje máma.
- Jen běžte. - Prosím?
Jsem její dcera,
tak běžte pryč.
Nepřijela jste ze Soulu?
Je to moje máma.
Ne, moje!
Mami, ty se nebudeš koukat na telenovelu?
Na telenovelu?
Tu si nemůžu nechat ujít.
Jdeme, synku.
Telenovela.
Co to mělo být?
Kristova noho.
MUST HAVE BEEN LOVE
Máme s Hjun-wuem podobný vkus.
Spíš?
Skoro.
Proč?
Zítra musím brzy do práce,
tak se neuvidíme…
Zítra jdu brzy do práce.
Kdy se vrátíš…
Dobře.
Mám si vzít zítra volno?
Nemůžeš si vzít zítra volno?
Dobrou noc.
Poslechnu si před spaním písničky, co máš na MP3 přehrávači.
Co tam je?
Jsou prastaré.
Líbí se mi.
Jsou to moje oblíbené.
Ta MP3 není moje.
- Jak to? - Našel jsem ji.
Nepřišel jsem na to, čí je, tak jsem si ji nechal.
Kde jsi ji našel?
Na střední škole.
Na hřišti.
Nechodil jsi na Hanilskou jazykovku?
Ano, našel jsem ji tam hned první den.
Co?
Je moje?
Počkej.
To byl
Hjun-wu?
Neuvěřitelné.
Přece…
Je jeho osudem
mě milovat?
Tehdy se do mě zamiloval,
proto si ho celé ty roky schovával.
To bude koukat, až zjistí, že ta holka
jsem byla já.
Ale proč ten přehrávač pořád máš?
Musela být moc krásná.
Co…
Co je?
Já…
Nevzpomínám si.
Ne?
Jasně že ne.
To už je dávno.
Právě.
Když ho celé ty roky pořád máš, musí to znamenat,
že jsi na ni nedokázal zapomenout.
Musela to být krasavice.
Ale ne, tak to není.
Ani si nevzpomínám,
jestli to byl kluk, holka, učitelka, student
nebo někdo z ostrahy.
Už vůbec nevím.
Tak proč ho pořád máš?
Nijak si ho neopatruju.
Prostě ho mám v šuplíku.
Dobře. Můžeš jít.
Běž. Jdi se vyspat.
Co zas?
Závěs.
Zatáhni si ho.
Tenhle pokoj má okna na východ,
ráno sem svítí slunce.
Tak už běž.
Můžu pomoct?
Chce se ti?
Chystám čapče.
Můžeš nakrájet mrkve?
Dobře.
Pozor, ať si neusekneš prsty.
Musíš je nakrájet najemno.
Jak moc najemno?
No… Tak…
Ukážu ti to.
- Maminko? - Ano?
Jsi neuvěřitelná.
Co je na tom neuvěřitelného?
Jak to můžeš říct? Je to jako
moderní umění.
Opravdu?
Božínku.
To by mě nenapadlo.
Vaříš čapče, ne?
Co je ještě potřeba udělat?
Ještě
musím usmažit vejce.
- Jak se to dělá? - Jak se smaží vejce?
Je to hračka. Chceš to ukázat?
Moc ráda.
To je vážně něco.
Umím to i oběma.
Páni.
Jsi fakt úžasná.
Jo? Mám to udělat s otočkou?
S otočkou?
Dělala jsem si legraci.
Proč sis to rozmyslela?
Říkala jsi, že vila je volná.
Co je? Manžel je proti?
Že by na to přišli novináři?
To snad nemyslí vážně.
Kdo mu pomohl, kdykoli byl jeho obchod na dně?
Jak to zrovna mému muži může udělat?
Zapomeň na to.
To snad ne.
Tady jste.
Všude jsem vás hledala.
Mě? Proč?
Už jsou čisté.
A ani trochu nesmrdí.
Vážně?
- Nech si je, jestli chceš. - Fakt?
Ale vždyť stály balík.
To je jedno. Jsou tvoje.
A nechcete za to udělat vlasy?
Jsem moc šikovná.
Jaký účes si přejete?
Co umíte?
Všechno.
Pracovala jsem v Čongdam-dongu, víte?
Mi-seon, co se děje?
Tohle je ta nejlepší zápletka od Šestého smyslu.
Koukej, jak mám zpocené dlaně.
- Hej… - Ta lasička prohnaná
se prý zjevila, když jsi ji pomlouvala.
To je jako z filmu.
To je ještě větší vzrůšo než film.
- Ano. - Tak co se stalo?
Řeknu vám to pak.
He-inina matka je prý psychopatka.
Co to povídáš? Hloupost.
- Jděte! - Počkej!
Nikam nejdu. Manžel mi všechno řekl.
Prý hned po příjezdu šlápla do kravince
a brečela jako želva.
Šílený. Jak do něj mohla hned šlápnout?
Na rovinu.
- Šlápla do něj. - Jo.
Ti tví bývalí tchánovci to teda dopracovali.
Uprchli uprostřed noci s holým zadkem a musela se jich
ujmout paní Džeonová.
Viděla jsem zprávy. Oškubali je jako slepice.
Tvoje máma působí jako drsňačka, ale má zlaté srdce.
- Ano. - Díky.
To ta ženská nemá kouska studu?
Přijít sem po tom všem, co provedla?
- Jo. - Víš co?
Chtěla bych ji teď vidět.
Já taky.
Co je? Mám něco na puse?
Tak se koukejte.
Chtěly jste mě vidět, tak se dobře podívejte.
Momentálně máme zmrazený majetek.
Nemáme holé zadky.
Neuprchli jsme uprostřed noci, i když jsme přijeli pozdě.
A brzy zas odjedeme.
Nedoprošujeme se u nich.
Rozumíte?
- Ano. - Ano.
Kriste.
Za co mě máte?
Počkejte.
Dobré ráno.
Nesnídala jste.
Beru to do sadu.
Nudle ve studené polévce jsou moc dobré.
Dáte si?
Přes den karbohydráty nesmím.
Bože, tak co budeš jíst?
Jak se jako nejmladší předseda cítíte?
Co máte v plánu?
Chystáte změny oproti předchozímu vedení?
Šíří se fámy o rozsáhlé změně struktury. Je to tak?
Jak se daří předsedovi?
Do roku 2025 plánuji rozšířit korporaci do Singapuru
a expandovat na zahraniční trhy.
Založit a vést korporaci, která bude sloužit
jako základna pro obchodní domy a supermarkety
v cizině, bude stát 140 miliard wonů.
Navštívil jsem pana Songa v káznici.
Myslím, že neví, kde je předsedův tajný fond.
Založil ho a převedl do zahraničí,
ale neví, kde je.
To přece není možné.
Předsedova kancelář vedla účetní knihu
a předávala ji předsedovi ke kontrole.
Proces praní peněz byl komplikovaný, prošly přes deset zemí.
Poslední destinace je Labuan v Malajsii,
ale peníze tam nebyly.
Přál jste si mě vidět, předsedo June?
Vidím, že vám
to oslovení nedělá potíže.
Proč by mělo?
Situace se změnila.
Už nepatřím do Queens ani nejsem He-inin manžel.
Ano.
Ale to je škoda.
Není mi příjemné, že jste stále v čele právního týmu.
Jistě, to chápu.
Pane Beku.
Nechte toho divadla.
Asi to víte, tak k vám budu upřímný.
Stále čekám.
Zaslal jsem životopisy do Bekhwy, Tepungu, k Hwang & Kim.
Stále probíhají jednání o platu, ale nejsou jednoduchá.
Těžko žádat vyšší plat, když je člověk nezaměstnaný.
Jak víte, nedostal jsem žádné výživné.
Tuto práci potřebuji.
Alespoň ještě další měsíc.
Pomůžete mi, prosím?
Hledáte si tedy nové místo?
Ano. A víte,
že k přísně tajným dokumentům právního týmu přístup nemám.
Není třeba se obávat.
Můžete jít.
Kde je?
He-in.
Nevyzvedl jste ji včera?
Tak kde je?
Obávám se,
že to nevím ani já.
Vyzvedl jste ji, ale nevíte, kam jela?
Ne.
Asi mi nevěřila.
Vzala si auto a nezvedá mi telefon.
Prosím dejte mi vědět,
jestli ji najdete.
Jistě.
Vy jste pravá majitelka toho šálku.
K vám se hodí daleko víc.
Máte i krásné šaty.
Jste úchvatná a elegantní. To se jen tak nevidí.
Proto jsem se hezky neoblékala. Je pro mě přirozené vypadat úchvatně.
Zastavte se u mě v lázních, než je zavřu.
Naposledy vám udělám kúru.
Vy zavíráte?
Prosím?
Proč? Copak se vám nedaří?
Jistě, měla byste to zabalit.
Ano?
Už je provozujete dlouho.
Přesně tak.
Tak dlouho jsem pomáhala vypadat mladě, že jsem z toho málem zestárla.
- To se nemůže stát. - Že ne?
Jakmile se ujmu funkce, chci uvést kosmetickou řadu
s produkty z obchodního domu.
Co říkáte?
Jako v Lafayette nebo Harrods,
ráda bych obchodu vtiskla luxusní punc…
Počkejte.
Jaké funkce?
- Prosím? - Kde?
Nepřevezmu funkci po He-in?
Vypadalo by špatně, kdybych se jí ujala hned?
Tak co nejdřív ředitelka?
Co?
Uzavřete své lázně,
sbalte si kufry a odjeďte za Džoem do USA.
Nemůžeme riskovat, že vás tu chytí.
Můžete si založit menší kosmetickou značku tam.
Poohlédnu se po investorech.
Můžeš zavřít krám, přestěhovat se do ústraní,
ale jsi-li rodič, neměníš svému dítěti
dobrou školu.
Jeho dcera bude maturovat.
Hlásí se na akademii, chce hrát na violoncello.
Zažaloval jsem vás za podvod a porušení zákona o ochraně osobních údajů,
ale odjel jste a žalobu vám nemohli doručit.
Všude jsem vás hledal.
Takže to měl celou dobu.
Musel si udělat kopii.
Kdo je to?
Su-čeole, povím ti pravdu
o tvé bývalé ženě Čeon Da-hje.
Možná se trochu zděsíš.
Říkal jsi, že se osypeš, když jíš poblíž starší ženy.
Abys věděl, jsem o pět let starší než ty.
Všechno o mých rodičích, jejich bohatství a mé výchově je lež.
A ještě jedna věc. Geon-u není tvůj syn.
Copak to nebylo jasné?
Máš ostře řezanou tvář, kdežto Geon-u má jemné rysy.
To tě nic netrklo?
Taky je mi smutno, že tě opouštím.
Nikoho jako ty už nepotkám.
Tak vezmeš si mě, nebo ne?
Říkal jsem, že ne.
Fajn, ale dej mi aspoň ty rukavice.
Jsi srábek a nešika.
Jakže se jmenuješ?
Čeon Da-hje.
Jsi bohatý, ale moc ti to nepálí.
Slibuješ, že si tě nemusím vzít?
Jo.
A je ta šála teplá?
Když jsi mi dal všechno, co jsem chtěla, měl jsi mě poznat.
Prosím zatleskejte jim,
protože se vydávají na novou cestu.
Jsou oba hezcí.
Prosím tě.
Nefrustruj mě.
Otrávilo mě, že mě He-in neposlechla
a vybrala si tohohle hejska.
Koukej Su-čeola hned sbalit a vzít si ho.
Dobře.
Neříkej mu své pravé jméno.
Vymysli si falešné.
Ne, řeknu mu pravé jméno.
Který to vůbec je?
Tamhleten.
Nikdy se nežeň.
Je to mazec.
- Neboj. - No jo.
Tohle že je ten uplakánek, co znám z dřívějška?
Dlouhán. Přesně můj typ.
Ne, ten za ním.
Pitomec. Vůbec se nezměnil.
- Bože. - Tak si dejte, když už jste tady.
Sbohem.
- Pane. - Rád vás vidím.
Kde jste byl? Hledal jsem vás.
Jsem rád, že jste tady.
Dejte si pohoštění.
Ale nepoznal jsi mě.
Zdravím.
Jmenuju se Čeon Da-hje.
Čeon Da-hje?
Hezké jméno.
I tvůj obličej.
Fajn.
Ještě jsi nejedla.
Podíváme se…
Zapomeň na mě
stejně jako předtím.
I na syna.
Nebude to těžké. Stejně ti to moc nepálí.
Hej.
Proč brečíš?
Jak jen Da-hje najdu?
Nemůžeš ji najít.
Všechno sebrala a asi se někde skrývá.
Ne, to se pleteš. Něco tu zapomněla.
Co?
Mě.
Já jsem tu zůstal.
Říkávala,
že jsem to nejcennější, co má.
Tak proč odešla a nechala mě tady?
Ty nespíš?
Už jsi vzhůru.
Počkej.
Hele, Geon-u.
Tuhle hračku jsem měla nejradši.
Ale k čemu to teď je?
Karta se obrátila.
- Chci ji obrátit zpět. - Jak?
Eun-sung toho nedosáhl legálně. Dokážu mu to.
Fajn.
Řekněme, že to tak je a že máme důkaz.
Zažalujeme ho, budeme se soudit, pak znovu kvůli akciím
a zabere to pět let.
- Fakt to chceš? - Mám zkratku.
- Jakou? - Investiční podvod.
Od počátku plánoval dvoubilionový
investiční podvod a nalákal rodinu
novým byznys plánem, aby jim ukradl akcie.
Jestli to dokážu, dostanou zkonfiskovaný majetek zpět.
Hlavně ale on přijde o svou moc.
A co akcie?
Ty budou pořád jeho.
Použiju stejnou taktiku jako on.
ŠATNY KANTÝNA
- Co děláš? - Trochu se nudím.
Měli by nám najít novou pozici. Nepřipadám si dobře.
Mám černé svědomí.
Nikdy jsem panu Hongovi nepoložil telefon.
Nemějte.
Nejlepší je zpřetrhat vazby hned.
Nebyly jste si s paní Hongovou blízké?
O kom to mluvíš?
- Páni. - No tedy.
Víte, proč jsou „přátelství“ a „věrnost“ abstraktní podstatná jména?
Protože neexistují.
Sekretářka Na a paní Hongová asi už v kontaktu nejsou.
Vybírá si volno.
Stráví ho s děckem na nějaké farmě.
- A pan Bek? - Nemá teď moc práce,
tak píše životopisy
a chodí na pohovory.
To nás nezajímá! Vydejte vedoucí pracovníky!
- Zatkněte je! - Zatkněte je!
Ať Queens přijme zodpovědnost za podvod!
Co máš v plánu?
Vypadají vztekle.
Právní ředitel je s nimi jedna ruka!
Přiženil jste se do rodiny!
Mýlíte se.
Vyhodili ho z práce i z domu.
Už nemá žádný vliv.
No…
Přišel jsem vás vyslechnout.
Už jsme řekli, co nás trápí.
Queens nás nalákal na pětkrát vyšší cenu, než je tržní.
Pak řekli, že z toho resortu sešlo,
a nabídli jen dvojnásobek.
Myslím, že existovala dvojí smlouva.
- Podívám se na ni a… - Nebuďte směšný.
ADVOKÁT HWANG
PREZIDENT BANKY
ČLEN SHROMÁŽDĚNÍ
ŘEDITEL RYU
JSEM NA JEDNÁNÍ. OZVU SE.
Haló!
Co vy tady?
Pracujete i o víkendech.
Ano.
Plevel nepočká.
Nic se nevyrovná vychlazenému makgeolli
a plackám z jarní cibulky
po ranní fušce.
Chápu.
Žijete si skvěle, obklopení přírodou.
Závidím vám.
Proboha.
Lidi by se smáli, kdyby slyšeli, že někdo z bohaté rodiny
závidí obyčejným zemědělcům.
Ochutnal jste už makgeolli?
Jednou ze zvědavosti,
před 30 lety na univerzitě.
To byste si s námi měl dát.
Tak tady.
- Prosím. - Panečku.
Děkuju.
Tak jo.
No…
Chtělo by to přípitek, ale co říct?
Co takhle „Na zdraví všech“?
To nejde.
Jeho otec je upoutaný na lůžko.
Tak co třeba
„Moc rádi vás vidíme“?
To se taky nehodí,
protože momentálně jsou
v dost svízelné situaci.
Prostě
si jen ťukneme.
Ale…
Pane jo.
Proboha.
Jste v pořádku?
Co takhle
se ještě napít?
Neblázněte. Měli bysme jít domů.
Ne, já se tam nevrátím.
Nemáte u nás pohodlí?
Je to tam trochu obyčejnější…
Ne, o to nejde!
Jako hlava rodiny
bych je měl utěšit a říct jim,
že všechno bude dobré.
Že se všechno vyřeší
a zítra se vrátíme domů.
To jim ale teď říct nemůžu.
Je mi hanba chodit jim na oči.
Ani domů se mi nechce.
Bože.
Dnes jsem volal
nejbližšímu příteli.
Nikdy jsem ho o nic podobného nežádal,
ale protože jsme bez peněz, poprosil jsem ho o 20 milionů.
A?
Odmítl.
Nechtěl mi půjčit,
protože nás brzy čeká výslech
a novináři jsou nám v patách.
Aha.
Neměl jsem slov.
To vás chápu,
když to byl nejlepší kamarád.
Ne kvůli němu,
ale protože nemám 20 milionů wonů.
Nedávno jsem podepsal daňové přiznání na 45,6 miliard,
a teď nemám v kapse ani 20 milionů.
Přijdu si jako totální ubožák.
Podívejte.
Nevím, jestli vás to uklidní.
Sem s tím.
To nemá nikdo.
Nikdo v kapse tolik nemá.
Pane Beku! Ty řeči mě mají uchlácholit!
Myslím to vážně!
Nikdy jsem tolik neměl!
Dobře.
Zavoláme si později.
Teto He-in.
Nazdar.
Prý jsi v nějaké šlamastyce.
Trochu.
Dlouhý příběh.
Prý jste tu tajně.
Neboj. Od nás se to nedozví.
„Od nás?“
Z internetové kavárny.
Jsem tam v podstatě vedoucí.
Aha.
Dobře.
Díky.
Díkybohu, probrala se.
- He-in. - Jsi v pořádku?
Napij se, drahoušku.
Neměla bys do nemocnice?
Co?
Jsem v pořádku.
Špatně jsem spala a točí se mi hlava.
Bereš své léky?
Jaké léky? Je nemocná?
Na chudokrevnost.
Jsi chudokrevná?
Výsledky kontrol to nikdy neprokázaly.
Je to zlé?
Prosím tě, nedělej z toho drama.
Já jsem taky chudokrevná.
Taky se mi točí hlava a moc jsem se nevyspala.
A Su-čeolovi asi taky není zrovna hej.
Doléhá to na všechny.
Ale zničehonic omdlít není normální.
Svez se s Hjun-wuem zítra do Soulu a zajdi si do nemocnice.
Dobře.
Co je? Jsem unavená.
Proč jsi na He-in tak přísná?
- Cože? - Není jí dobře.
Omdlela.
I cizí by si dělali starost.
Neboj. Její tchyně…
Tedy její bývalá tchyně se o ni postará.
Vidělas to?
Jí He-in poslechne hned.
Poslouchala někdy mě?
Seon-hwa, myslíš, že o He-in víš všechno?
Jistěže ne. Ani nemusím.
Seon-hwa.
Co je?
Panebože.
Seon-hwa!
Co je to s tebou?
Přestaň.
He-in…
Co je s ní?
Udělej mi laskavost.
Buď na ni hodná, ať ti to pak není líto.
Prosím.
Proč by mi to mělo být líto?
Já nikdy ničeho nelituju.
Bože, to je hrůza.
Zlomí jí to srdce.
Panebože.
Proč není žádný z mých bývalých jako on?
Volal jsem tvému doktorovi.
- Má na tebe zítra čas. - Posaď se.
Co máš za lubem?
Cože?
Někdy má na saku vajíčka.
POZEMKOVÁ SMLOUVA
Sekretářko Na?
Sejdeme se v kuchyňce.
Dobře.
Myslím, že je v kontaktu
s těmi demonstranty.
Dobře.
Zavoláme si později.
Ty jsi s ní mluvila?
Řekni mi, co jsi za mými zády
vypátral.
Je to klasický realitní investiční podvod.
Makléř koupil od vlastníků půdu a nabídl jim za ni
pětinásobek tržní ceny.
Pak s Queens podepsali smlouvu na pouhou třetinu té ceny.
Dvojí smlouva?
To je záměrný podvod.
To musíme dokázat.
A ten makléř, o kterém jsi mluvil?
Je v Koreji? Nebo už pláchl?
PARADISE LAND, S.R.O.
SVATBY ÚSVIT
Zmizel,
ale tenhle víkend se žení.
Podle mě chce odletět hned nato.
Ale nebude moct.
Přesvědčil jsem majitele pozemků,
aby ho zažalovali, takže neodletí.
Dobře.
Až ho chytneme, vyřeší se to.
Ano.
Ale neměla by ses tím teď
moc trápit.
Jak to? Proč ne?
Podívej se na mě.
Já umírám, rodina
je v troskách. Jsme na mizině a bez domova.
Dědeček leží v kómatu.
Da-hje utekla.
Su-čeol je mimo.
A nejhorší je,
že jsem ve vesnici svého bývalého.
Je to
tak strašné?
Musím s tím
něco udělat.
Dnes jsem si i píchla injekci na zvýšení krvinek.
Nechci jen nečinně sedět.
Aha. To je dobře.
Ano, jestli to budu dělat dál,
postavím se zas na vlastní nohy.
A budeš mě moct opustit bez obav.
Konečně každý půjdeme svou cestou,
jak to po rozvodu bývá.
To je můj cíl.
Nadobro se s tebou rozejít.
Odteď ti budu
všechno říkat.
Dokud to tvoje tělo zvládá,
snažme se dělat maximum.
Abys co nejdřív dosáhla
svého cíle.
OBČANSKÝ PRŮKAZ
UNIVERZITNÍ NEMOCNICE SUNGMIN HONG HE-IN
UNIVERZITNÍ NEMOCNICE SUNGMIN
Zaparkuju a přijdu.
Dobře.
JSTE PACIENT? ANO
ZNOVU VYTISKNOUT DOKUMENTACI
NAHRÁVÁNÍ
DOPORUČENÍ
BUŇKY NÁDORU SE ROZŠÍŘILY DO KRANIÁLNÍCH NERVŮ
LÉČIT NELZE, NÍZKÝ POČET BÍLÝCH KRVINEK
ODHAD DOŽITÍ TŘI MĚSÍCE
Moment! Jak se jmenujete?
Ani ředitel mi nechtěl sdělit vaše jméno,
ale nakonec jsem vás našel.
Napsal jste tuto diagnózu.
Povězte.
Dokážete He-in zachránit?
Víc vědět nechci.
Proč jsi tu? Zrovna jdu do ordinace.
Volal doktor.
Byl u něj Eun-sung.
Je mi líto.
Nejste rodinný příslušník ani zákonný zástupce, nesmím vám nic sdělit.
Nemám vám co říct.
Ne?
Když budu zákonným zástupcem, řeknete mi to?
SUPERMARKET JONGDU-RI
Dobrý večer.
Nemáte hlad?
Prosím, posaďte se.
No…
Víte…
Ano?
Jedna stará dáma mi půjčila kapesníček.
Jaká?
No, ona…
Měla syna.
Aha. A jak se jmenoval?
To nevím.
Byl takový normální.
Vypadal jako Leslie Cheung.
Tady u nás?
O tom pochybuju.
A měl moc hezký hlas.
Jako nějaký zpěvák.
Někdo, kdo vypadá jako Leslie Cheung, s hlasem zpěváka?
U nás ve vsi?
Obávám se, že jste se spletla. Ledaže to byl duch.
Ne, nespletla.
Jsou si podobní.
Hele.
Už jsou tady.
Nemáte hlad?
- Ano. - Dobře, najíme se.
Akorát včas.
Večeře je hotová. Dáme si.
Co je k jídlu?
Upekla jsem žebírka.
- Žebírka? - Bezva.
- Snad vám budou chutnat. - S kaštany?
A…
Byla za tebou Grace?
Odmítls ji?
Ano.
Fajn. Měla by vědět, kam patří.
Vydej tiskovou zprávu s tím, že obchodní dům převezmu já.
Ne, to je He-inina pozice.
Cože?
Ona se vrátí.
Do té doby ho povedu já.
On hned tak neumře.
Budu se o něj moc hezky starat,
aby žil, ale dál zůstával v bezvědomí.
Dokud je v kómatu, mám na starost 21 % akcií.
Je ti to jasné?
ODSTRAŇ MĚ ZE SEZNAMU ZÁKAZU VYCESTOVAT.
NEMOCNICE
PAN JUN EUN-SUNG
Cos to provedl?
Jak jsem říkal.
Jde nám každému o něco jiného.
Kde je předseda?
Tos neměl.
Co když zemře?
To se nedá nic dělat.
HONG HE-IN
Odjíždím.
Kam tak pozdě? Bude večeře.
Jdu se jen
projít.
Hjun-wu tu bude co nevidět.
Jo?
Ano.
Měli bysme počkat a najíst se s ním.
Tak dobře.
Nechoď daleko, ano?
Ne.
BEK HJUN-WU
Hjun-wu?
BEK HJUN-WU
Pan Pjeon Seong-uk?
Hledal jsem vás.
To vidím. Touhle dobou po svatbě
už jsem měl být na Boracay.
Ale kvůli vám se to trochu zkomplikovalo.
Dostal jste mou zprávu?
Odpověděl jsem vám.
Měli bychom postupovat legálně,
od té žaloby neupustím.
EPILOG
Právě.
Když ho celé ty roky pořád máš, musí to znamenat,
že jsi na ni nedokázal zapomenout.
Musela to být krasavice.
Ale ne.
Tak to není.
Ani si nevzpomínám,
jestli to byl kluk, holka,
učitelka, student
nebo někdo z ostrahy. Už vůbec nevím.
To bylo o fous.
Myslí jí to jako pravé paní ředitelce.
Jak to, že jí to hned došlo?
Jakmile ho uviděla, instinkt jí napověděl, že patřil nějaké ženské.
To bylo o vlásek.
Málem mě prokoukla.
Neříkal jsi,
žes prohledal celou školu,
abys tu svou Popelku našel?
To jo.
Byla fakt moc hezká.
- Ty si to ještě pamatuješ? - Živě.
Byla můj ideál.
Myslíš, že bys ji poznal?
Okamžitě.
Vím, že už je pozdě,
ale možná ti byla souzená.
Kde teď asi je, co asi dělá?
KRÁLOVNA SLZ
- Jak ho ponížili? - Zabiju tě!
I tak bych se rozhodl stejně.
Už bys měla vědět, že mě nic nezastaví.
To je zkušenost za všechny peníze.
- Řekla jste držet! - Protekce?
A on se odtamtud odstěhuje? On s tebou chce žít?
To snad ne. Snad nežárlí?
Co vím, tak on teď taky předstírá, že nic neví.
Mám talent na to vypáčit z lidí pravdu.
Mám nějaké vyřizování.
Mám nervy pod kontrolou,
takže sni dál a vypadni.
Překlad titulků: Vixo