REGINA LACRIMILOR
Oprește!
Recunosc acel camion.
Mi s-a părut ciudat
când bunicul a vrut deodată
să schimbe ventilatoarele și ne-a spus să plecăm.
În acea zi am văzut camionul.
Deci crezi că-n acel camion era fondul lui secret?
Dacă am dreptate, nu înseamnă că banii sunt acasă?
EPISODUL 12
N-ar trebui să te uzi.
Așteaptă aici până aduc mașina.
Ați ajuns la destinație.
Hae-in!
Hyun-woo.
Ce rapid ai fost!
Ce faci aici?
Ridică-te!
Am amețit puțin.
Și mi-e foame.
Hai să mâncăm ceva bun înainte să mergem acasă!
Desigur.
- Ești bine? - Da.
Sunăm la poliție?
- Stai! - Ar trebui.
Data trecută te-au atacat trei bărbați.
Tu ești…
Eun-sung.
Ce? Acum mă recunoști?
Ce păcat!
Cum am putut…
Exact. Cum ai putut să mă confunzi
cu Hyun-woo?
Hae-in!
Deschide portiera!
Dacă o deschid,
ce o să-i spui?
- Poftim? - O să-i spui
că te-ai urcat în mașina mea crezând că sunt el?
O să fie șocat.
N-ar fi mai bine dacă ai spune
că mergeam undeva?
Hae-in!
Deschide portiera!
Deschide-o!
Ești bine?
Da, sunt bine.
Atunci, sunt ușurat.
Credeam că ai pățit ceva.
Hai să mergem!
M-am întâlnit cu Eun-sung mai devreme.
Și m-a invitat la el acasă.
Știi că voiam să-l văd pe bunicul.
O să mă întorc.
Înțeleg.
Vin cu tine.
Îmi pare rău,
dar am invitat-o doar pe ea.
Stai liniștit!
Mă iei mai târziu.
Sigur ești bine?
Da, sunt bine.
Surpriză!
Cum m-ai găsit?
Ce e?
- Nu te bucuri să mă vezi? - Păi, voiam să te sun.
Am înțeles.
Doamne, habar n-aveam!
Mă gândeam să te omor când te găsesc.
Geon-u!
El e? Doamne, arată mai bine în poze.
Hei, Dong-u!
Zi „tati”!
- Numele lui e Geon-u. - Hei!
Mi-am numit fiul Dong-u, deci așa îl cheamă.
În fine, cred că ți-a fost greu
să locuiești cu un idiot.
Soo-cheol o să fie arestat în curând.
- De ce? - Am făcut niște ilegalități
ca director financiar.
Am plănuit totul ca să pice el țap ispășitor.
I-am vândut un pont unui procuror înainte să plec din Coreea.
- Nu trebuia să faci asta… - Hei!
Am făcut-o pentru tine.
Dacă vrea să se răzbune și vine să te caute?
Doamne, ce gălăgie face! Hei!
Du-te cu el în baie!
Numărul nu poate fi apelat.
FIUL MEU, HYUN-WOO
Nu răspunde nici Hyun-woo, nici Hae-in.
Stau peste noapte la Seul?
E mai bine decât să conducă la ora asta.
Dragă, nu crezi
- …că suntem prea liberali? - Cum adică?
Las-o pe Hae-in!
Hyun-woo nici n-a studiat în străinătate.
Nu crezi că e prea excentric?
Care-i problema?
Doar nu-s străini.
Cei care au divorțat sunt mai distanți decât străinii.
- Se cuvine așa ceva? - Ai mai zis asta.
Ce ai spus când ai auzit că Hyun-woo intră în acea familie?
„Se cuvine așa ceva?”
Și când a vrut să divorțeze?
„Se cuvine așa ceva?”
Și, când și-a adus socrii ca să stea aici,
n-ai zis același lucru?
Ba da.
„Se cuvine așa ceva? E greșit?”
N-are rost să-ți faci griji. Viața merge înainte.
- Lasă-i în voia lor! - Ai dreptate.
Dragă, i-ai văzut ochii în ultimul timp?
Acum nu mai dă înapoi.
Nu-l mai oprește nimeni.
Încetează, atunci!
Nu-l mai suna!
Bine.
APEL PIERDUT TATA
Ce? Ce se întâmplă?
Ca să vezi!
- Te-ai trezit. - Ce mi-ai făcut?
Ce-i asta?
Vai, ce gălăgie faci! Înapoi la somn, bine?
O să-ți fac focul, ca să-ți fie cald când dormi.
De ce am venit aici?
- Vreau să-l văd pe bunicul. - Te-ai udat și îți e frig. Schimbă-te!
Și hai să mâncăm!
Nu de asta sunt aici.
De asta te-am adus aici.
Schimbă-te și ia cina cu mine!
Și poți să-l vezi după.
- Friptura e gata? - Da, dle. Am făcut salată cu yuzu.
E preferata dumneaei.
Bun. O să aleg vinul.
Cât despre farfurii…
Modelul ăsta.
- Bine. - Și pahare de vin…
Pe acestea.
DL PYEON
- Ce e? - Am scăpat de dl Baek.
- Sigur? - Da. Ce să fac acum?
Nu mă mai suna! Stai ascuns!
- Banii? Biletul de avion? - Le primești.
Dar o să intre la bănuieli dacă ne întâlnim acum.
Așteaptă să te sun!
OPRIRE
Puneți mai multe flori!
Da, dle.
Cum e să fii înapoi acasă?
Nu se simte ca acasă.
Ăsta e vinul tău preferat.
- Nu? - Nu vreau, mersi.
Ești sigură?
Friptura e bună. Gustă!
N-am poftă de mâncare.
Ai zis că ți-e foame.
Îmi era,
dar mi-a trecut.
Hai să plecăm!
Unde?
Dă-mi un mic răgaz!
- Pentru ce? - Ca să îndrept neînțelegerea.
Ce neînțelegere?
Ai spus
că te-am aruncat în groapă doar ca să te salvez.
Dar nu e adevărat.
Recunoști ăsta?
Ce e?
A fost al tău acum mult timp.
De ce e la tine?
Nu-mi spune…
- Tu erai acel băiat? - Da.
Atunci ne-am întâlnit prima oară?
Nu, înainte.
Înainte?
Când?
Tu m-ai salvat?
Da, eu te-am salvat de la înec
în acea zi.
Ce faci?
Nu puteam să dorm și mă uitam pe niște albume vechi.
Pot să stau cu tine?
Desigur. Ia loc, te rog!
Doamne, aici e Hyun-woo?
Da.
Vai, a fost frumușel dintotdeauna.
Așa e. Nu toată lumea știa cum îl cheamă,
dar toți știau că e fiul drăgălaș
de la casa cu peri.
Ai fost binecuvântată cu un fiu chipeș și deștept.
Da. E bun și la box, și la înot.
Uită-te la poza asta!
A fost și în tabăra de instrucție pentru copii.
Odată a salvat și un copil de la înec.
Ce e?
Cred…
că recunosc plaja asta.
Ce căutai acolo?
Venisem s-o văd pe mama. Atunci am văzut că te înecai.
- Serios? - Da.
Eu te-am cunoscut primul și am început să nutresc sentimente pentru tine.
N-am știut.
Trebuia să-mi fi spus.
Mama m-a abandonat la un orfelinat ca să poată păstra secretul.
Așa că nu puteam să spun nimic.
- Cred că ți-a fost greu. - Mi-a fost. Așa că…
mănâncă cu mine!
Mereu mi-am dorit să mănânc cu tine
la masa asta.
Hyun-woo a mâncat zilnic cu tine fără nicio tragere de inimă.
Dar asta a fost mereu dorința mea.
Deci nu mă privi așa!
Hai să mâncăm!
- Chiar e ea? - Doamne!
Lasă-mă un pic singură cu el!
Bunicule!
Spune-mi…
mă recunoști?
Ai înnebunit?
Cum ai îndrăznit s-o lași să intre? E singură?
- Las-o în pace! - Ești vreun sfânt?
Te-a umilit în fața tuturor.
Dă-te!
E cu un moșneag senil.
- Ce se poate întâmpla? - Lasă-mă!
- Nu ne-am văzut de mult. - Să zicem.
- A trecut o lună? - Am auzit.
Îmi pare rău că ești bolnavă la vârsta asta.
De aceea l-am vizitat pe bunicul.
- Fiindcă pot muri oricând. - Hae-in!
Ce vrei să afli înainte să mori?
Ce anume ți-e frică să nu aflu?
Exact de asta mi-a încredințat mie tot.
Îi e teamă să nu-l păcălească familia și a avut încredere
- …doar în mine. - Îndrugă cât vrei!
Știm amândouă
- …că minți. - Poftim?
Ai putere de decizie numai cât e în viață.
Așa că nădăjduiesc
că o să ai mare grijă de el.
De când îți pasă ție?
Familia ta doar s-a bătut pe bani.
Știu. Dar familia noastră a suferit din cauza ta,
iar acum am devenit foarte apropiați.
Dar nu-ți sunt recunoscătoare.
Mă întorc în curând.
- Nu pleca! - Dă-mi drumul!
Ce o să faci?
Unde e poarta principală?
Poarta principală…
Hae-in!
Te simți bine?
Ce s-a întâmplat?
Hyun-woo?
Tu ești?
Da, eu sunt.
Ce e?
Ce s-a întâmplat?
Iar ai fost bătut?
De câte ori să-ți spun?
N-am fost bătut.
Pot să mă lupt cu trei deodată.
La cât ești de arogant,
sigur ești Hyun-woo.
Mă lăsați singur?
Ce s-a întâmplat? Ai zis că ai scăpat de el.
Exact. Nu trebuia să-mi fi făcut asta.
Ce anume?
- Haide! - Verifică întâi!
- Poftim? - Poți să mă omori
și peste cinci minute, n-o să se schimbe nimic.
Așa că sună-l pe cel care te-a angajat să mă omori
și vezi dacă își ține promisiunea.
Am scăpat de dl Baek.
- Sigur? - Da. Ce să fac acum?
Nu mă mai suna! Stai ascuns!
- Banii? Biletul de avion? - Le primești.
Dar o să intre la bănuieli dacă ne întâlnim acum.
Așteaptă să te sun!
Alo? Stai, ascultă…
Fir-ar să fie!
DL YOON EUN-SUNG 2
Numărul nu poate fi apelat…
Ce nemernic!
Momentan ești doar un escroc în domeniul imobiliar.
Dar devii și criminal dacă mă omori.
Nu mă trage pe sfoară!
Poliția încă investighează atacul tău asupra mea.
Dar, dacă mor, cazul ăla devine tentativă de omor.
Vei fi suspect și vei primi
pedeapsă suplimentară pentru premeditare.
Apoi, Interpolul o să te dea
în urmărire generală.
Ți-am zis să-ți ții gura.
Primești cel puțin 20 de ani pentru premeditarea unei crime din răzbunare.
Dar, dacă nu mă omori,
primești doar trei ani pentru fraudă.
Sau eliberare condiționată dacă-i conving pe proprietari să renunțe la acuzații.
Deci? Eu o să dau totul uitării dacă te oprești aici.
Și l-ai lăsat să plece?
- Ești prost? - Da.
Plătește-mă imediat
sau spun poliției că tu m-ai pus să fac asta.
Aici am stat.
Doamne, ce m-ai speriat!
E în regulă. Nu strânge!
Am fost prea ocupat.
Chiar m-am întrebat unde te-ai mutat după divorț.
Ai stat aici.
Ei bine…
A fost neplăcut?
Păi…
Nu, e un loc confortabil.
E construcție nouă și e complet mobilat.
De ce ai dormit pe canapea?
Păi…
Știi că dorm bine.
Pot să dorm
oriunde.
Înseamnă că ai dormit bine după divorț,
spre deosebire de mine.
- Ce? - Tu ți-ai dorit divorțul.
Acum, că s-a concretizat, cred că ți-ai găsit pacea
în acest loc proaspăt construit și mobilat.
Nu asta am vrut să zic.
E în regulă. Măcar unul dintre noi a fost fericit după divorț.
Mă bucur.
Nu m-am simțit deloc bine.
Am simțit că mă îmbolnăvesc aici și am avut dureri de cap.
Și uite, sufrageria e chiar lângă bucătărie,
deci e foarte greu să aerisești.
Și, cel mai grav,
tu nu erai aici.
Nu a fost mai bine?
Nici pe departe.
Uneori mă întrebam cum ar fi fost
dacă am fi locuit aici după nuntă.
Ar fi fost drăguț să locuim într-un loc mic, ca ăsta,
chiar și după ce ne certam.
La asta mă gândeam
și mi se făcea dor de tine.
Chiar mi-ai lipsit.
Mi-e foame.
Serios? Îți gătesc ceva. Odihnește-te!
Arată bine.
Hai să mâncăm!
Chiar te pricepi.
De ce nu gătești niciodată?
N-am avut ocazia.
Apropo…
După ce mor, o să fii cu alte femei?
Poftim?
O să locuiești cu altcineva în acest loc, cu certuri și toate cele?
O să-i faci tocăniță și o să trăiți fericiți…
pentru totdeauna?
Despre ce vorbești?
Mănâncă!
Răspunde-mi!
Nu schimba subiectul!
Vrei să mori înaintea mea?
Îți faci prea multe griji.
Cine ar vrea să fie cu mine?
Toată lumea crede că m-ai salvat pentru că mă iubești la nebunie.
Și mă critică pentru că nu mi-am dat seama
și te-am părăsit.
Deci, ce fel de femeie…
Ce fel de femeie nu ar vrea să fie cu tine?
Ești chipeș, sufletist,
deștept, dar nu ești arogant.
În plus, știi să gătești.
Nu mai e nimeni ca tine.
De m-aș mai naște de o sută de ori, tot cu tine m-aș căsători
de fiecare dată.
Cum să spui așa ceva
fără…
să clipești?
E adevărat.
De ce aș ezita?
Știi cum să-mi faci inima să tresalte.
Acum înțelegi?
Lui Hae-in nu-i pasă de tine.
Mereu te-a folosit.
Am știut asta dintotdeauna.
- Și tot i-ai permis? - Da.
Din obișnuință.
Și tu
m-ai folosit mereu.
Îmi porți dușmănie pentru că te-am abandonat, nu?
Crezi că nu am știut că părinții tăi adoptivi te abuzau,
deși erau plătiți foarte bine?
Oare a fost o coincidență
că, deși nu beau, au murit conducând beți?
Ce vrei să spui?
Dar directorul care te-a maltratat?
Orfelinatul s-a închis din cauza unui incendiu, și directorul a murit.
Oare a fost o coincidență?
Nu te-am neglijat niciodată.
Nu am stat degeaba când acei oameni te-au făcut să suferi
și ți-au pus piedici.
Și asta nu s-a schimbat.
Nu e de ajuns să fii președinte.
Scopul meu e ca totul să devină al nostru.
Și n-o să accept
să-mi stea cineva în cale,
fie că e Hae-in sau altcineva.
Înțelegi? Ăsta e felul meu de a te iubi.
Dacă chiar o iubești
și nu vrei să aibă de suferit,
n-o lăsa să te folosească! N-o să accept asta.
Zău așa!
Cum ai putut să te lovești iar?
Ce s-a întâmplat?
Ți-am zis deja.
A fost un accident minor.
Mi-a fugit mintea în timp ce conduceam.
Ți-ai văzut bunicul?
Bunicule! Spune-mi, mă recunoști?
Domnișoară, mi-e foame.
Bunicule…
Ai înnebunit?
- Cum s-o lași? - Bunicule!
- N-am timp. - E singură?
Las-o în pace!
Ești vreun sfânt?
Te-a umilit…
Mai ții minte acest stilou?
Tu mi l-ai făcut cadou.
L-ai gravat cu inițialele mele.
Poate să înregistreze sunete.
O să-l las aici,
deci, dacă ai ceva de zis, înregistrează!
O să revin în scurt timp.
O să recunoască stiloul
când o să-și revină.
L-a făcut la comandă și mi l-a făcut cadou
când am devenit CEO.
Doar noi știm asta.
Ce a zis Hae-in?
Sigur te-a întrebat de fondul secret.
De ce l-ai ascuns, ca să suferim toți?
Trebuia să-mi transferi mie banii, dacă tot ăsta era planul.
Ce o să faci? Îi iei pe lumea cealaltă?
Prostule!
Nu poți să mori. Mai ești în viață doar datorită acelor bani!
Chiar ai luat-o razna?
Ți-a zis Hae-in?
E pe moarte.
Are o tumoare cerebrală rară și nu mai trăiește mult.
Uite ce s-a ales de marele Hong Man-dae!
Nici nu poți să înțelegi că îți moare nepoata preferată.
Asta meriți.
Sunt puternic.
Sunt cel mai bun.
Sunt nebun.
Sunt complet nebun. Sunt…
Sunt un bărbat puternic…
Când ai venit?
Am venit după alergarea de dimineață.
Îmi amintești de mine, când m-am apucat de box.
Îmi place atitudinea asta.
De unde vii?
L-am dus pe Ho-yeol la școală.
Înțeleg.
Apropo,
soția ta lucrează departe?
- Vă vedeți doar în weekend? - Locuim împreună.
Nu am cunoscut-o.
Vezi tu…
Când ne-am căsătorit,
mama i-a zis: „Ești nora mea.”
Nu ești fiica mea.
Norele nu sunt fiice.
Pe Mi-seon am bătut-o.
Zău așa!
Dar tu ai părinții tăi, și nu pot să-ți fac asta.
Ar trebui să avem grijă la ce spunem și să nu ne lovim
dacă devenim o familie.
Așa e.
Acum, că v-ați căsătorit,
- …hai să ne evităm! - Poftim?
Pe bune?
Poți să-ți vizitezi părinții de sărbători sau să pleci în vacanță.
Mulțumesc.
Și să nu-mi faci cadouri de ziua mea!
E neplăcut. Dacă vrei, îmi trimiți un mesaj cu un emoji.
Nu crezi că e prea puțin?
Taci! Dar am o condiție.
Fiul meu are multe defecte,
și nu am ce să-i fac.
Poți să încerci să-l repari, dar nu mi-l da înapoi!
Zău așa, mamă!
O să mă străduiesc.
Ce relaxată e mama ta!
Datorită ei, toate colegele soției mele zic
că are cea mai bună soacră.
Înțeleg de ce.
Fiindcă mama se poartă frumos,
soția mea îmi trece cu vederea
majoritatea lucrurilor.
Asta e viața noastră.
Hei…
- N-am vrut să mă laud. - Dar ai făcut-o.
N-am vrut.
Te-ai supărat? Soo-cheol!
La naiba!
Ăștia sunt?
Știu că le-ai furat toate tablourile valoroase
- …înainte să pleci. - Ba nu.
Am luat doar câteva.
Am luat un apartament.
Știu că ai furat și statuia din aur a lui Buddha, atât de mare.
Ba nu.
Nu mă fraierești.
Geon-u, ești bine?
Ce faci?
Înțeleg. El e slăbiciunea ta.
Ai înnebunit?
Dacă pui mâna pe el, te omor.
Unde e statuia?
Știu că n-ai vândut-o.
M-am interesat deja, deci nu minți!
E într-un seif.
Mergem mâine-dimineață.
Bine. Foarte bine.
Bravo!
Hei, toarnă-mi niște vin!
Ai dormit bine?
Da.
Îmi place acest loc.
Am adormit imediat, ca tine.
Ți-am zis.
Vrei să mai dormi?
Nu.
Mai lasă-mă zece minute!
Nu, doar cinci.
E primul mic-dejun drăguț din ultimul timp.
Eu vreau o salată și cafea.
Hyun-woo a venit azi-noapte aici.
Poftim?
Doamne! Cum?
Știa că nu merge camera din spate și a intrat pe acolo.
Înțeleg.
- E foarte deștept și meticulos. - Din contră.
Nu a șters înregistrarea de pe camera celeilalte mașini.
Așa am aflat cum a intrat.
De ce îmi faci probleme?
Ai uitat cine sunt?
Ești eroina dezertoare care ni s-a alăturat.
Nu. Dacă o ții tot așa, mă întorc la ei.
Dna Moh o să mă omoare dacă află.
Mai am puțin și găsesc fondul secret.
De asta a venit Hae-in.
Doamne, o iau razna.
Atunci, vreau 3% din bani.
Îți dau 5%.
Serios?
I-am trădat și încă sunt supărați din cauza asta.
Bineînțeles. Ai încredere în mine!
Nu-mi zâmbi!
Bărbații chipeși sunt periculoși.
ORAȘUL QUEENS LEGITIMAȚIE DE PARCARE
Seul-hee o să mă omoare.
Mulțumesc.
Te-am iertat o dată,
deci cum poți să îi ajuți din nou, ca o târâtură?
Câinii pot fi animale de companie, dar târâturile, nu.
Trebuie exterminate cu orice preț.
Predă legitimația de parcare, cea de acces și cardul companiei!
Lăcomia ta te poate costa toată averea ta, Grace.
Pentru binele tău, ar fi mai bine să stai potolită.
- Dnă Moh! - Cară-te!
Nu, nu pot să fac asta.
Nu când are loc o asemenea neînțelegere.
Trăiesc din obținerea informațiilor, și lumea mă consideră o târâtură.
Dar ce pot să fac?
Asta sunt.
O neînțelegere?
Atunci, explică de ce l-ai adus pe Hyun-woo
la mine acasă!
Hyun-woo mi-a oferit un pact.
Mi-a oferit 10% din fondul secret.
Deci știe unde sunt banii?
Asta am vrut să aflu,
așa că am acceptat să-l ajut.
Și unde e?
Hyun-woo mi-a oferit 10%, dar de la voi accept și 7%.
Nu mă provoca!
Bine.
Atunci, o clădire mică și 5%.
Merit măcar atât.
Spune-mi!
Crede
că se află în această casă.
- Oare mi se pare? - Ce?
Văd niște bărbați care îmi fac poze de peste gard.
Doamne!
Nu pot să cred!
Încă arăt bine, nu-i așa?
- Lasă-i în pace! - De ce?
O să plece imediat.
Au plecat?
Bang-sil…
Au plecat. Nu mai trebuie să sugi burta.
Așa.
Cred că i-am văzut
- …și ieri. - Poftim?
Au venit cu o dubă neagră.
Au tot pozat diverse lucruri.
Unde am pus pantofii scumpi?
Hei!
Trebuie să vorbim.
Ce vrei?
Ne-ați pozat casa. Dă-mi aparatul foto!
- Nu am pozat nimic. Să mergem! - V-am văzut.
Dă-mi-l!
Dumnezeule!
Ești nebună?
Hei!
- Tu m-ai lovit primul. - Așa, și?
Tu știi ce pantofi port?
Au fost murdari de balegă și o să te calc în picioare cu ei.
Nemernicilor!
Vai, ce doare!
Hei, ce faceți aici?
- Tată… - Ce faceți?
Ajută-ne…
Pe locuri, fiți gata, start!
Pe diagonală. Așa. Pe diagonală.
Pe diagonală!
De pe un picior…
Pe diagonală. Așa.
Da. Pe diagonală.
De pe un picior…
- Săriți! - Ai auzit?
Săriți! Ce?
- Se formează Cvintetul Yongdu-ri. - Da.
Patrula satului? Am auzit despre duba misterioasă.
Exact.
Continuați! Repetați!
Mă înscriu și eu.
Am făcut mușchi. Pune mâna!
Nu, mersi.
„Cvintet” presupune că vor fi cinci oameni.
Asta înseamnă că o să fiu printre cei mai puternici cinci bărbați.
Crezi că o să reușesc? Vreau să lovesc și să rup ceva.
Îmi recomanzi o placă de lemn sau o țiglă?
Soo-cheol…
Știu că nu va fi ușor,
dar azi-noapte am visat ceva.
Am speranță.
Vor fi sub cinci pretendenți.
Bun.
Am terminat.
Noi cinci vom fi.
Scoateți-mă de pe listă!
Tocmai mi-am pierdut funcția.
Oamenii vor crede că fac o mișcare politică
dacă află că am înființat un grup.
Asta va provoca discordie între cele două partide.
Nici eu nu pot s-o las singură pe mama.
Mereu o lași singură când bei.
- De ce te prefaci că ești un fiu bun? - Haideți, băieți!
Ne trebuie măcar cinci membri
dacă vrem să înființăm acest grup.
Asta înseamnă
că am fost acceptat?
Da.
Pot să sparg astea.
E în regulă.
Dacă te înscrii, să știi că e permanent!
Nu te poți retrage.
Vezi?
Ți-am zis că nu trebuie să te străduiești.
Am ajuns?
Da.
Aproape.
Ieșim?
Ce frumos e!
Toată lumea își mărturisește iubirea aici,
și nicio relație nu a eșuat până acum.
Iubirea se împlinește dacă o mărturisești aici.
A funcționat de fiecare dată.
E ridicol.
Nu doar că ai parte
de un apus superb,
dar lumina îți învăluie chipul într-o nuanță aurie,
ceea ce te face și mai frumoasă.
Ești foarte frumoasă
în acest moment.
Serios?
Deci o să-ți mărturisești iubirea?
Mai degrabă
vreau să-ți cer ceva.
Ce anume?
Să anulezi divorțul.
Ar fi prea mult să-ți cer să ne recăsătorim,
deci poți măcar să anulezi divorțul?
Mi-ai ținut minte mărimea.
Bineînțeles.
Dar ar trebui să ți-l pun eu.
Returnează-l!
De ce?
Ai zis că te-ai căsători cu mine de fiecare dată.
Dacă m-aș naște din nou, nu acum.
De ce nu?
De ce?
Ieri am crezut…
că erai tu.
- Ce? - L-am…
urmat pe Eun-sung
fiindcă am crezut că ești tu.
Atât de rău a avansat.
Am tulburări de memorie.
Am uitat unde eram.
În cele din urmă, nici nu te-am recunoscut.
Hyun-woo?
Ți-am spus
că nu vreau să fim împreună
când se agravează boala.
Dar…
s-a întâmplat mai devreme.
E un apus frumos.
Ai dreptate.
Lumina soarelui
te face și mai chipeș.
Dar…
oare chiar ești Baek Hyun-woo?
E real ce se întâmplă? Nu visez?
Nu mai sunt sigură de nimic.
De asta nu pot să promit nimic.
Îmi pare rău.
Ce are în mână?
Nu văd din cauza perdelei.
Are rezoluție mică. Să iau una mai bună?
Ați văzut-o pe mama?
Nu.
Nu minți, nu? Vorbesc serios.
Cum adică?
Și eu vorbesc serios.
Hei! Yeong-song!
- Ai găsit-o? - Nu.
Nu era nici în oraș.
Ar trebui să sunăm la poliție.
Am sunat deja.
Bravo!
Nu crezi că s-a dus iar pe munte, nu?
- Doamne! - Apune soarele în curând.
Mă duc să verific.
Stai!
Cred că pot să te ajut.
Poftim!
Puțin mai la dreapta.
Încă puțin, și o să vezi izvoarele.
Încă puțin. Da, acolo.
Du-te mai sus!
Mai sus!
Ține-o tot așa!
E o creastă numită Creasta Zânelor.
Așa!
Acolo e!
Mamă!
- Doarme? - Da.
Mulțumesc mult.
Sunt invidioasă.
De ce?
Și tata e bolnav,
dar nici nu pot să am grijă de el.
Așa e.
Am auzit.
Era un om foarte puternic.
Era de neclintit, oricât l-aș fi provocat.
Așa că am insistat.
Dar nu aș fi făcut asta
dacă aș fi știut ce urma.
Știi ce i-am zis ultima dată?
„Ne vedem la înmormântarea ta.”
Ce gură slobodă am!
Trebuia să am grijă ce spun.
Eu nu m-am certat niciodată cu mama.
Te lauzi?
Mama a plecat de acasă
când eram foarte mic.
Tata era abuziv și a înșelat-o.
Așa că am crescut fără ea.
Apoi a făcut demență,
așa că am scos-o de la azil și m-am mutat cu ea.
Vreau să mă cert cu ea când o să fie sănătoasă.
Nu…
Nu am știut.
Cu toții avem
propria cruce de dus.
Chiar și cei care par lipsiți de orice grijă
au umerii îngreunați de povară.
Așa că…
nu mai fi invidioasă
și nu te învinovăți!
Sunt sigur că tatăl tău știe cât ții la el.
Am urmărit camionul.
A plecat de la depozitul din Gyeonggi către casa voastră din Hanil-dong.
Ce înseamnă asta?
Deci banii sunt acasă?
Nu se poate.
Chiar dacă într-o lădiță de mere ar încăpea
600 de milioane, i-ar trebui 1.500 de lădițe.
I-ar trebui vreo 350 de metri pătrați pentru depozitare.
Să fie oare un loc secret în casa noastră?
Sau un depozit?
Am verificat planul casei la Oficiul de Cadastru,
dar nu am găsit nimic.
Atunci, ce e?
Aseară,
când ne-am văzut, bunicul mi-a zis ceva.
Ce e?
Vrei să-mi spui ceva?
Domnișoară, să vii la mine acasă dacă izbucnește războiul!
Avem un adăpost antiaerian.
Te poți ascunde acolo.
A menționat un adăpost antiaerian.
Un adăpost?
La noi acasă?
Nu se poate.
Cred că bătea câmpii.
Știu de ceva de genul ăsta.
Mi-a spus că a construit
o cameră de refugiu.
Așa e. Și eu am auzit asta.
Dar unde e?
Știm din auzite despre asta.
Nimeni nu știe unde e.
Nu apare nici pe planul casei.
Așa e,
dar ar putea exista un plan secret.
Dacă banii erau aici, cum a zis Grace,
i-am fi găsit deja.
Toți banii ăia nu încap în câteva seifuri.
Da, și avem și acea cameră.
Știi filmul ăla, Camera de șoc?
E Camera de refugiu, idiotule.
Am auzit că există o cameră de refugiu.
Știi de ea?
Nu e Cvintetul Yongdu-ri.
E un trio.
Ne vedem cu restul să bem ceva după ce terminăm de patrulat.
Cine e la ora asta?
Poate sunt bărbații de mai devreme.
Trebuia să aducem un aparat cu electroșocuri.
- E un taxi. - Un taxi?
Ei aveau o dubă neagră.
Cine o fi?
De ce ar veni cu o valiză la ora asta?
Nu asta se spune la știri
- …despre criminali? - Să sun?
Să sun?
Ce mai faci?
Azi-noapte…
chiar…
am visat frumos.
Îmi pare rău.
Sunt toți, în afară de banii cheltuiți pe avion și pe hotel.
Am cumpărat un apartament în SUA,
dar o să recuperez banii.
O să vi-i dau când îi obțin.
Îmi pare foarte rău.
Îți dai seama
ce ai făcut?
Nu e de ajuns că ne dai acei bani.
- Mamă! - Știu.
Știu că e de neiertat.
Îmi pare
foarte rău.
E târziu și trebuie să dormim.
Du-te la culcare!
Bine. Poți să dormi
- …acolo… - Nu fi ridicol!
Să nu vă văd pe tine și pe ființa aia! Cară-te!
Numele lui e Geon-u.
Și nu ai niciun drept să-i dai afară.
Nici nu e casa noastră.
Are dreptate, Seon-hwa.
Deci o să locuiești cu copilul altcuiva?
E fiul meu!
I-am tăiat cordonul, i-am cântat zilnic
și l-am spălat.
Geon-u
a zis „tata” înainte să zică „mama”!
Ridică-te!
Dar…
Trebuie să lămurim niște lucruri.
Cum ne adresăm unul altuia?
Îmi știi vârsta, deci nu putem fi ca înainte.
Nu-mi pasă.
Mie, da. Sunt mai mare decât tine.
Vrei să îți vorbesc ca atare?
Doamnă?
Nu m-am întors ca să locuim iar împreună.
- Atunci? - M-am întors să returnez tot.
Și Jun-ho…
Nemernicul vrea să te facă țap ispășitor.
Oprește-l sau ajungi la închisoare.
Ai venit doar ca să-mi spui asta?
Eram îngrijorată.
M-am căsătorit doar ca să profit
de un tip prost și bogat.
Deci nu m-am așteptat…
să ții
atât de mult la mine.
Nimeni nu m-a tratat niciodată
cum ai făcut-o tu.
Nu am putut să uit cât de frumos…
te-ai purtat cu mine.
Nici nu am putut să mănânc cum trebuie.
De asta am venit.
Deci ai venit să-mi spui asta?
Serios? Și, după ce termini,
pleci din nou?
Mi-e rușine.
Nu pot să rămân.
Nu.
Trebuie să locuiesc cu tine.
Nu-mi pasă de ce ai venit.
O să locuiesc cu tine.
Nu-mi mai las fiul să plece niciodată.
Pleacă, dacă vrei!
O să te găsesc oriunde ai fi.
Tu chiar
nu mă auzi, nu?
- Sunt mai mare. - Taci!
- Deci… - Scuzați-mă!
Poftim!
Mulțumim.
Ea e sora maestrului…
- Nu zici că e mamă. - Nu vă mai holbați!
Am auzit că și-a făcut o intrare pe cinste.
A fost uluitor.
Mi-a povestit soțul meu.
A apărut în toiul nopții ținându-l pe Buddha de cap.
Soțul meu a fost șocat.
Are coșmaruri încontinuu
și se tot trezește.
Ți-am zis.
Are nevoie de extract de carne de capră neagră.
Dă-i tu!
Pe bune?
Statuia lui Buddha chiar e din aur?
Aur pur?
Habar n-am.
Tu ce crezi? Ne place de ea sau nu?
- Cum adică? - Adică…
O să ne tot întâlnim cu ea, deci trebuie să știm
ce atitudine să avem.
Îi urăm bun-venit sau o ignorăm?
Exact.
Ne place de ea sau nu?
Facem cum spui tu.
Încă nu știu.
Nu?
Mi-e milă de ea,
dar mi se pare și ceva ciudat.
Trebuie să o mai urmăresc.
Și-a amintit
ce mărime port.
Un diamant rotund?
N-ai plecat la lucru?
Ba da.
Dar am uitat ceva.
O să-l returnez.
- Bine. - M-am gândit la ce ai spus.
Cred că am întrecut măsura.
O să-l returnez în drum spre muncă.
Bine.
Azi?
Nu asta contează acum.
Nu fi supărată!
Chiar sunt bine.
Am înțeles.
Bine, atunci.
Ce?
Ce e?
Pur și simplu
l-am probat.
E un model nou. Analizam tendințele.
Nu pot să rămân în urmă doar pentru că iau o pauză.
Așa e.
Mi-a plăcut inelul.
Știi că inelele îmi vin al naibii de bine.
Știi să le alegi.
Recunosc.
Dar…
asta e tot.
Să nu înțelegi greșit!
Stai!
Ești sigură că ai terminat de analizat tendințele?
Ar trebui să mai studiezi.
Am terminat analiza.
O să plec.
Hae-in!
Nu-l returnez.
Îl las unde era.
Trebuie să analizezi tendințele,
deci poartă-l cât vrei!
O cameră de refugiu? Ca cea din film?
În caz de război nuclear? Dotată cu arme
și rezerve de mâncare?
Nu știu detaliile, dar președintele a menționat o cameră de refugiu.
Dar nimeni nu știe unde e.
Înțeleg.
- Nici în plan? - Nici acolo.
Arhitectul?
A murit.
Fiul lui a preluat firma.
Întreabă-l pe el!
L-am întrebat,
dar nu știe.
I-am cerut planul casei, dar nu îl avea.
L-am tot sunat, iar acum nu-mi mai răspunde.
Serios?
Și ce o să faci?
Nu prea am ce să fac.
Trebuie să-l convingă altcineva.
Cine?
- Tu. - Eu?
Doamne, ne-am întâlnit din nou.
Nu știi ce-ți rezervă viitorul.
Așa e.
Mi-am revăzut salvatorul.
Doamne, nu merit acest titlu.
Cum e clădirea din Pangyo?
Foarte bine, și doar datorită ție.
Era s-o pierd.
Apropo, am auzit că te-a bătut la cap prietenul meu.
Îmi cer iertare.
Nu am vrut să mă implic în ceva complicat.
Mie îmi pare rău că am cerut o asemenea favoare.
Dacă a fost construită pentru evacuare,
trebuia să se fi montat un sistem de aerisire
și instalație electrică,
dar nu le-am găsit în plan.
Ar trebui să întoarcem casa cu susul în jos.
E interesant
că liftul care duce la subsol
a fost construit altfel față de celelalte.
Liftul lui?
Mie nu mi s-a părut diferit.
Are două uși.
Partea din spate e tot o ușă.
Ușa din față duce către sufrageria comună,
dar spatele duce către alt loc, nu?
Către camera de refugiu?
Asta cred, dar va trebui să verificăm.
- Nu putem să luăm casa cu asalt? - E foarte bine păzită.
Ne vor da în judecată.
Dar dacă Seul-hee o găsește înaintea noastră?
Am vorbit cu medicul președintelui.
Mi-a zis că nu i s-a administrat
niciun tratament
pentru recuperare și pentru memorie
de când s-a trezit și a venit acasă.
Probabil i s-au terminat medicamentele, dar n-are altă programare.
Ce? Eram sigură că asta se va întâmpla.
Ce ne facem?
Îi reclamăm pentru sechestrare
și intrăm în casă
cu poliția.
Și inspectăm liftul?
Să mergem mâine, la prima oră!
Ți-ai revenit.
Eram sigură.
Te-ai comportat ciudat
de când a venit Hae-in.
Îți revii în fire din când în când?
Dar durează prea puțin ca să poți face ceva.
Nu poți să ceri ajutor.
Nu poți să pleci.
Nu ai nici telefon.
Te simți ca în iad, nu-i așa?
Așa e.
Mă simt
ca în iad.
Și
sunt pedepsit.
De asta ți-am dat acea pastilă.
Ca să dormi liniștit, fără nicio grijă.
De ce nu o iei?
Moh Seul-hee,
acesta a fost motivul tău dintotdeauna?
Tu chiar credeai că te-am iubit
cu adevărat?
Sunt groaznică, nu-i așa?
Nu ți-e dor de copiii tăi?
Poți să pleci.
Spune-mi doar
unde e fondul secret!
Nu ai ce să faci, când ești conștient
doar pentru perioade scurte de timp.
Spune-mi
și totul va fi bine.
Spune-mi!
Ce se întâmplă?
Hyun-woo!
Ai sunat și la Salvare?
Nu. Polițistul cu care am vorbit n-a sosit.
Și ce se întâmplă?
S-a întâmplat ceva?
Ce e?
Ce se întâmplă?
Spuneți-mi!
- Dați-vă! - Nu puteți intra.
Doamne!
Hong Man-dae, 80 de ani, cu demență.
Credem că fractura de coloană i-a provocat moartea.
Va fi transportat la Spitalul Daemang.
Tată!
Tată?
Tată!
Am venit.
Suntem aici.
Tată…
Faceți ceva!
Beom-jun!
Faceți ceva!
Încă are mâinile calde.
Nu!
Ce se întâmplă?
Dragule…
Domnule…
Faceți-i respirație gură la gură sau așa ceva!
- Tată… - Îmi pare rău.
Faceți ceva, vă rog!
Îmi pare rău. Trebuie să-l ducem.
Trebuie să-l ducem. Îmi pare rău.
- Tată! - Scuzați-ne!
Tată!
Stați!
- Tată! - Îmi pare rău.
- Stați! - Trebuie să-l ducem. Îmi pare rău.
- Îmi pare rău. - Tată!
Bunicule!
Tată…
Un renumit om de afaceri a murit azi-dimineață.
A început ca lustragiu stradal,
a clădit Concernul Queens, acum lider de piață.
Hong Man-dae, fostul președinte Queens,
s-a stins la vârsta de 80 de ani.
Acum o lună a suferit un atac de cord și a intrat în comă.
Deși își revenise recent, suferea de demență vasculară.
Industria monitorizează atent situația de la vârful Concernului Queens.
Hong o împuternicise pe Moh Seul-hee, partenera sa de viață,
să-i controleze acțiunile și casa.
Însă, în urma decesului,
aceasta își va pierde drepturile.
După decesului președintelui,
toată averea sa se va repartiza
conform testamentului,
cu efect imediat, fără decizia instanței.
Ai băgat la cap?
Fă-ți bagajele și valea!
N-ar trebui
să ne rugăm pentru odihna lui, deocamdată?
Putem discuta aceste aspecte mai târziu.
Iubea casa asta.
Vă rog să-i oferiți
un ultim tur.
Nenoro…
EPILOG
Ai fost binecuvântată
cu un fiu chipeș și deștept.
Da.
Da. E bun și la box,
și la înot.
Uită-te
la poza asta!
A fost și în tabăra de instrucție pentru copii.
Odată
a salvat și un copil de la înec.
- Ce se întâmplă? - Nu vă duceți acolo!
- Ce se întâmplă? - Grăbiți-vă!
- Ce e? - Ce se întâmplă?
Hae-in!
- Doi. - Doi.
- Trei. - Trei.
De ce te-ai dus acolo?
Ești bine? Vino!
Su-wan…
Nu, Su-wan…
Su-wan, te rog!
Bietul meu fiu!
Su-wan!
REGINA LACRIMILOR
Hae-in. Mulțumesc.
Tu ai fost, nu?
Ți-am spus. Vreau să trăiască.
După ce-mi termin treaba, plec.
Balsam?
E speranță și emoție față de prima ninsoare
pe care nu credeam s-o apuc.
Asta e…
ceea ce se numește soartă.
O să distrugi totul doar de dragul lui Hae-in?
A mușcat momeala.
Ține-l pe Eun-sung la curent, să stea ca pe ace…
Hae-in!
E ceva ce nu ți-am spus.
Subtitrarea: Valeriu Cosa