QUEEN OF TEARS
Stopp.
Jag känner igen den.
Det var märkligt
när min farfar plötsligt ville
byta fläktsystem och sa åt oss att åka iväg.
Det var då jag såg lastbilen.
Så du tror att den var lastad med pengarna?
Om jag har rätt, borde inte pengarna vara hemma då?
EPISODE 12
Du får inte bli blöt.
Vänta tills jag kommer med bilen.
Du har anlänt till din destination.
Hae-in.
Hyun-woo.
Det gick fort.
Varför är du här?
Res dig upp.
Jag blev lite yr.
Och jag är hungrig.
Vi äter nåt gott innan vi åker hem.
Visst.
-Gick det bra? -Ja.
Ska vi ringa polisen?
-Vänta. -Vi borde det.
Du överfölls av tre män senast.
Du är…
…Eun-sung.
Va? Känner du igen mig nu?
Vad synd.
Hur kunde jag…
Precis. Hur kunde du missta mig
för Hyun-woo?
Hae-in!
Öppna dörren.
Om jag gör det?
Vad ska du säga?
-Va? -Vad ska du säga till honom?
Att du satte dig i min bil för att du tog fel på oss?
Han får en chock.
Vore det inte bättre om du sa
att vi skulle nånstans?
Hae-in.
Öppna dörren.
Öppna den.
Är du okej?
Ja, jag är okej.
Då är jag lättad.
Jag trodde att det hade hänt dig nåt.
Nu åker vi.
Jag stötte på Eun-sung.
Han bjöd mig hem till sig.
Du vet att jag ville träffa farfar.
Jag kommer tillbaka.
Jag förstår.
Jag följer med.
Ursäkta,
men jag bjöd bara henne.
Oroa dig inte.
Kom och hämta mig sen.
Mår du verkligen bra?
Ja, jag mår bra.
Surprise.
Hur kunde du hitta mig?
Vad är det?
-Blev du inte glad? -Jag menar, jag hade tänkt ringa.
Jag förstår.
Jisses, jag hade ingen aning.
Så jag tänkte på att döda dig när jag hittade dig.
Geon-u.
Är det han? Han är sötare på bilderna.
Hej, Dong-u.
Säg "pappa".
-Han heter Geon-u. -Du.
Jag gav honom namnet Dong-u, så det heter han.
Det måste ha varit tufft
att leva med en idiot.
Soo-cheol kommer snart att bli arresterad.
-Varför? -Jag gjorde en del illegala saker
som ekonomichef.
Jag planerade det så han skulle få skulden.
Jag tipsade en åklagare innan jag lämnade Korea.
-Du behövde inte… -Hallå.
Jag gjorde det för din skull.
Tänk om han vill hämnas och börjar leta efter dig?
Herregud, han för liv. Hallå!
Gör det där i badrummet.
Personen du ringer kan inte svara.
MIN SON, HYUN-WOO
Varken Hyun-woo eller Hae-in svarar.
Sover de över i Seoul?
Det är bättre än att köra så här sent.
Älskling, tror du inte
-att vi är för liberala? -Hur då?
Glöm Hae-in.
Hyun-woo studerade inte ens utomlands.
Är han inte för frisinnad?
Vad är det?
De är inte främlingar.
Frånskilda har mer distans än främlingar.
-Stämmer det? -Du är ingen novis.
Vad sa du när Hyun-woo skulle gifta in sig i familjen?
"Är det rätt?"
När han ville skilja sig?
"Är det rätt?"
När han först tog hit svärföräldrarna för att stanna,
sa du inte samma sak?
Jo.
"Är det rätt? Är det fel?"
Det är ingen idé att oroa sig. Livet har sin gång.
-Låt dem vara. -Du har rätt.
Har du sett hans blick på sistone?
Han tänker inte ge sig.
Ingen kan stoppa honom.
Så sluta då.
-Vadå? -Sluta ringa till honom.
Okej.
MISSADE SAMTAL FAR
Va? Vad händer?
Hallå.
-Du är vaken. -Vad har du gjort?
Vad är det här?
Vad nyfiken du är. Fortsätt sov.
Jag tänder en brikett så du håller dig varm.
Varför är vi här?
-Jag vill träffa min farfar. -Du är kall och blöt. Byt kläder först.
Sen äter vi.
Jag kom inte hit därför.
Det är därför jag tog hit dig.
Byt om och ät med mig.
Sen får du träffa honom.
-Är biffen nästan klar? -Ja. Jag har gjort yuzusallad.
Det är hennes favorit.
Bra. Jag väljer vinet.
Och tallrikarna…
De här.
-Okej. -Och till vinet…
Använd de här.
HERR PYEON
-Vad är det? -Herr Baek är borta.
-Säkert? -Ja. Vad gör jag nu?
Ring inte och ligg lågt.
-Pengarna och biljetten? -Du ska få dem.
Men de misstänker oss om vi träffas eller jag betalar dig.
Vänta tills jag ringer.
STÄNG AV
Ställ fram mer blommor.
Ja, herrn.
Hur känns det att vara hemma igen?
Det känns inte som hemma.
Det är ditt favoritvin.
-Visst? -Nej, tack.
Är du säker?
Biffen är god. Smaka.
Jag är inte hungrig.
Du sa det.
Jag var det,
men inte längre.
Nu går vi.
Går vart då?
Ge mig lite tid.
-För vad? -Så jag kan förklara missförståndet.
Vilket missförstånd?
Du sa
att jag knuffade ner dig i ett dike för att kunna rädda dig.
Men det är inte sant.
Känner du igen det?
Vad är det?
Det var ditt för länge sen.
Varför har du det?
Säg inte…
-Var det du? -Ja.
Var det första gången vi träffades?
Nej, det var innan det.
Innan?
När då?
Var det du som räddade mig?
Ja, det var jag som räddade dig
från att drunkna.
Vad gör du?
Jag kunde inte sova, så jag tittade på gamla bilder.
Får jag också titta?
Självklart. Varsågod och sitt.
Jisses, är det där Hyun-woo?
Ja.
Han har alltid varit stilig.
Det var han. Alla visste inte vad han hette,
men de kände till den söta pojken
i päronträdshuset.
Du är välsignad med en stilig och smart son.
Ja. Han är bra på att boxas och simma också.
Ja. Titta här.
Han åkte på ett simläger för barn.
En gång räddade han ett barn från att drunkna.
Vad är det?
Jag tror
att jag känner igen den här stranden.
Varför var du där?
För att träffa min mor. Då såg jag att du höll på att drunkna.
-Verkligen? -Ja.
Det var jag som träffade dig först och fick känslor för dig.
Det visste jag inte.
Du borde ha sagt det.
Min mor lämnade mig på ett barnhem för att skydda sin hemlighet.
Så jag kunde inte säga nåt.
-Det måste ha varit svårt. -Ja. Så,
ät med mig.
Jag har alltid velat äta med dig
vid det här bordet.
Hyun-woo åt motvilligt med dig varje dag.
Men jag har alltid längtat efter det.
Titta inte på mig så där.
Då äter vi.
-Är det verkligen hon? -Jisses.
Låt mig få en stund med honom.
Farfar.
Känner du
igen mig?
Har du blivit galen?
Hur vågar du släppa in henne? Är hon där själv?
-Låt henne vara. -Är du ett helgon?
Hon förödmjukade dig inför alla.
Ur vägen!
Hon är med en sinnesförvirrad gubbe.
-Vad kan hända? -Släpp mig.
-Det var länge sen. -Jag antar det.
-Har det gått en månad? -Jag hörde.
Jag beklagar att du är sjuk när du är så ung.
Därför ville jag träffa farfar.
-För jag kan dö när som helst. -Hae-in.
Vad försöker du få reda på när du är döende?
Vad är du rädd för att jag får veta?
Det är precis därför han anförtrodde mig allt.
Han var rädd att hans familj skulle intrigera om nåt hände
-och litade bara på mig! -Prata du.
Vi vet båda två
-att du ljuger. -Va?
Du har bara fullmakten så länge han lever.
Så jag antar
att du tar god hand om honom.
Sen när bryr du dig ens?
Din familj slogs bara om pengar.
Jag vet. Men vår familj har lidit, tack vare dig,
och vi står varandra nära nu.
Men jag är inte tacksam.
Jag kommer snart.
-Gå inte. -Låt mig gå.
Vad ska du göra?
Var är huvudgrinden?
Huvudgrinden…
Hae-in.
Är du okej?
Vad är det?
Hyun-woo?
Är det du?
Ja, det är jag.
Vad är det?
Vad har hänt?
Har du fått stryk igen?
Hur många gånger måste jag säga det?
Jag åker inte på stryk.
Jag klarar av tre killar på en gång.
Med tanke på hur arrogant du är,
måste du vara Hyun-woo.
Kan ni ursäkta mig?
Hade du inte gjort dig av med honom?
Precis. Du borde inte ha gjort det.
Gjort vad?
-Kom igen. -Kolla först.
-Vad? -Du kan döda mig
om fem minuter, och det gör ingen skillnad.
Så ring den som bad dig att döda mig
och se om han håller sitt löfte.
Herr Baek är borta.
-Säkert? -Ja. Vad gör jag nu?
Ring inte och ligg lågt.
-Pengarna och biljetten? -Du ska få dem.
Det är misstänkt om vi träffas eller jag betalar.
Vänta tills jag ringer.
Hallå? Vänta, hör på…
Helvete.
YOON EUN-SUNG 2
Numret du har ringt är inte tillgängligt…
Jävla skithög.
Just nu är du bara en fastighetssvindlare.
Men du blir mördare om du dödar mig.
Försök inte.
Polisen utreder fortfarande överfallet på mig.
Men om jag dör, ändras det till mordförsök.
Du kommer bli misstänkt
och få straffpåslag för att ha planerat det.
Då blir du efterlyst av Interpol,
på deras Red Notice-lista.
Jag sa att du skulle hålla tyst.
Du får minst 20 år för överlagt mord och för flykt.
Men dödar du mig inte,
får du bara tre år för ekobrott.
Du kan till och med få villkorligt om jag får markägarna att gå med på förlikning.
Och? Jag lägger ner allt om du inte går längre.
Så du lät honom gå?
-Är du dum i huvudet? -Ja, det var jag.
Betala mig på en gång.
Annars berättar jag för polisen att det var du som anlitade mig.
Det är här jag har bott.
Jisses, du skrämde mig!
Ingen fara. Låt det vara.
Jag har varit upptagen.
Jag undrade var du bodde efter skilsmässan.
Du var här.
Tja…
Var det inte obekvämt?
Tja…
Nej, det är ett bra ställe.
Det är nybyggt och fullt möblerat.
Varför sov du på soffan?
Ja…
Du vet att jag sover bra.
Jag kan sova
var som helst.
Jag antar att du sov bra
efter skilsmässan, till skillnad från mig.
-Vadå? -Det var din dröm att skiljas.
Nu när det har hänt, hittade du lugn och ro
på det här nybyggda och möblerade stället.
Det var inte det jag menade.
Det är okej. En av oss var åtminstone glad efteråt.
Det glädjer mig.
Jag hade det inte alls bekvämt.
Huset har sjuka hus-sjukan, så jag har haft ont i huvudet.
Och titta. Vardagsrummet ligger precis bredvid köket,
så det är svårt att vädra.
Och det värsta,
du var inte här.
Är inte det bättre?
Inte alls.
Ibland undrade jag hur det hade känts
om vi hade bott här som nygifta.
Det hade varit bra att bo på ett så litet ställe
när vi hade bråkat.
Jag hade såna funderingar,
och jag saknade dig.
Det gjorde jag.
Jag är hungrig.
Är du? Jag lagar nåt. Ta och vila.
Det ser gott ut.
Då äter vi.
Du är jätteduktig.
Varför har du inte lagat mat?
Jag fick inte chansen.
Förresten…
Ska du träffa andra när jag dör?
Vadå?
Kommer du bo med nån här även om ni bråkar?
Ska du laga gryta till henne och leva lyckligt
i alla era dagar?
Vad säger du?
Ät bara.
Svara.
Byt inte samtalsämne.
Vill du dö före mig?
Du oroar dig för mycket.
Vem vill dejta mig?
Alla tror att du räddade mig för att du är hopplöst förälskad.
De kritiserar mig för att jag inte visste det
och lämnade dig.
Så vilken slags kvinna…
Vilken kvinna skulle inte vilja dejta dig?
Du är snygg, snäll,
smart, men inte arrogant.
Och du kan laga mat.
Det finns ingen som du.
Även om jag återföddes 100 gånger, skulle jag ändå välja dig,
varenda gång.
Hur kan du säga sånt
utan att ens
blinka?
Det är sant.
Varför skulle jag tveka?
Du vet hur du får mitt hjärta att bulta.
Förstår du äntligen?
Hae-in tycker inte om dig.
Hon utnyttjar dig alltid.
Jag har alltid vetat det.
-Och du låter henne? -Ja.
Det är en vana.
Jag blev utnyttjad
av dig också.
Du är väl arg för att jag övergav dig utomlands?
Tror du inte att jag vet att dina adoptivföräldrar utnyttjade dig
fast de fick bra betalt?
Var det en slump att
de där nykteristerna dog i en fylleolycka?
Vad är det du säger?
Barnhemsföreståndaren som misskötte dig då?
De fick stänga efter en eldsvåda och föreståndaren dog.
Var det en slump?
Jag har aldrig försummat dig.
Jag satt inte bara och väntade när folk behandlade dig illa
eller kom i din väg.
Det har inte ändrats.
Att vara ordförande räcker inte.
Mitt mål är att du ska få allt.
Jag tänker inte låta
nån komma i vägen
vare sig Hae-in eller nån annan.
Förstår du? Det är mitt sätt att älska dig.
Älskar du henne verkligen
och inte vill att hon blir skadad,
låt henne inte utnyttja dig då. Jag tolererar inte det.
Kom igen.
Hur kan du ha gjort dig illa igen?
Vad hände?
Jag har ju sagt det.
Det var en liten bilolycka.
Jag var inte koncentrerad när jag körde.
Fick du träffa farfar?
Farfar, känner du igen mig?
Damen, jag är hungrig.
Farfar…
Har du blivit galen?
-Har du släppt in henne? -Farfar.
-Jag har inte tid. -Är hon där själv?
Låt henne vara.
Är du ett helgon?
Hon förödmjukade dig…
Minns du den här pennan?
Du gav den till mig.
Du lät gravera in mina initialer.
Den kan spela in ljud.
Jag lägger den där,
så om du har nåt att säga, spela in det.
Jag är snart tillbaka.
Han kommer känna igen pennan
när han är sig själv.
Den är specialgjord. Han gav mig den
när jag blev vd.
Det är nåt bara vi vet.
Vad sa Hae-in?
Hon frågade väl om den hemliga fonden.
Varför måste du gömma den och låta alla lida?
Du borde ha överfört den till mig om det var din plan.
Vad ska du göra? Ta med dig den när du dör?
Din idiot.
Du får inte dö. Du är knappt vid liv för de där jäkla pengarna!
Är du verkligen förvirrad?
Berättade Hae-in det?
Hon kommer snart att dö.
Hon har en ovanlig hjärntumör och kommer inte leva länge.
Titta vad som hände den store Hong Man-dae.
Du förstår inte ens att ditt favoritbarnbarn är döende.
Det är rätt åt dig.
Jag är stark.
Jag är bäst.
Jag är en galning.
Jag är en galning. Jag är…
Jag är en stark man…
När kom du?
Jag kom efter min morgon-jogging.
Du påminner om mig när jag började boxas.
Jag gillar din attityd.
Var har du varit?
Jag lämnade Ho-yeol i skolan.
Jag förstår.
Förresten,
arbetar din fru långt borta?
-Träffas ni bara på helgerna? -Vi bor ihop.
Jag har aldrig träffat henne.
Du förstår…
När vi gifte oss,
sa min mamma: "Du är min svärdotter."
Du är inte min dotter.
En svärdotter kan inte vara en dotter.
Jag slog Mi-seon.
Kom igen.
Men du har dina föräldrar, och det kan inte jag vara.
Vi bör vara försiktiga med vad vi säger och aldrig komma för nära
om vi är svärföräldrar.
Ja, du har rätt.
Så nu när ni är gifta,
-kan vi undvika att träffas. -Va?
Menar du det?
Du kan besöka dina föräldrar eller resa på långhelger om du vill.
Tack.
Och ge mig inga födelsedagspresenter.
Det är olustigt. Du kan skicka en emoji om du vill.
Tror du inte att det är för lite?
Håll tyst. Men jag har ett villkor.
Min son har många fel,
och jag kan inte göra nåt åt dem.
Du kan försöka fixa honom, men lämna inte tillbaka honom.
Kom igen, mamma.
Jag ska göra mitt bästa.
Din mamma är så cool.
Tack vare henne, säger min frus kollegor
att hon har den bästa svärmodern.
Jag förstår det.
Min mamma behandlar henne väl,
så min fru struntar i det mesta
jag gör.
Det är så vi lever.
Du…
-Jag ville inte skryta. -Men det gjorde du.
Jag menade inte det.
Tjurar du? Soo-cheol.
Helvete.
Är det här allt?
Jag vet att du stal alla deras värdefulla konstverk
-innan du stack. -Nej.
Jag tog bara några.
Jag köpte en lägenhet.
Jag vet att du tog en så här stor Buddha i guld.
Det gjorde jag inte.
Mig lurar du inte.
Geon-u, är du okej?
Vad gör du?
Jag förstår. Så han är din svaghet.
Är du galen?
Rör du honom är du död.
Var är statyn?
Jag vet att du inte har sålt den.
Jag håller koll, så ljug inte för mig.
Den är i ett kassaskåp.
Vi kan gå dit imorgon.
Okej. Bra.
Duktig flicka.
Du, häll upp lite vin åt mig. Okej?
Har du sovit gott?
Ja.
Jag gillar det här.
Jag somnade på en gång, precis som du.
Jag sa ju det.
Vill du sova mer?
Nej.
Ge mig tio minuter.
Nej, bara fem.
Vi har inte haft en fin frukost på länge.
Jag vill ha lite sallad och kaffe.
Hyun-woo smög sig in här igår kväll.
Va?
Jisses. Hur då?
Han visste att kameran vid den bakre grinden var trasig.
Jag förstår.
-Han är så smart och grundlig. -Inte alls.
Han raderade inte bilkameran i den andra bilen.
Så jag vet hur han kom in.
Varför sätter du mig i knipa?
Har du glömt vem jag är?
Du är den avhoppade hjältinnan som förenade sig med oss.
Nej. Fortsätt så här, så går jag tillbaka.
Fru Moh kommer att döda mig om hon får reda på det.
Jag är nära att hitta den hemliga fonden.
Det var därför Hae-in kom hit.
Det här gör mig galen.
Ge mig 3 % av pengarna då.
Säg 5 % istället.
Menar du det?
Jag förrådde dem, och de är fortfarande rasande för det.
Visst. Du kan lita på mig.
Le inte mot mig.
Stiliga män är farliga.
QUEENS TOWN PASSERKORT
Seul-hee kommer att döda mig.
Tack.
Jag förlät dig,
så hur vågar du ta deras sida igen som en råtta?
Hundar kan vara husdjur, men inte råttor.
De måste dödas till varje pris.
Lämna passerkortet, id-kortet och företagskortet innan du går.
Din girighet kan kosta dig alla dina pengar, Grace.
Det är bäst att du ligger lågt för din egen säkerhet.
-Fru Moh. -Försvinn.
Det kan jag inte.
Hur kan jag det när det är ett stort missförstånd?
Jag arbetar med information, så folk tror ofta att jag är tjallare.
Men vad kan jag göra?
Det är den jag är.
Ett missförstånd?
Förklara då varför du tog hit Hyun-woo av alla
till mitt hus.
Hyun-woo erbjöd mig en affär.
Han erbjöd mig 10 % av den hemliga fonden.
Så han vet var pengarna finns?
Det är det jag undrar.
Jag lovade att hjälpa till.
Och var är de?
Hyun-woo erbjöd 10 %, men jag nöjer mig med 7 % från er.
Jävlas inte med mig.
Okej.
Ett litet hus och bara 5 %.
Det förtjänar jag.
Berätta.
Han tror att de finns
i det här huset.
-Kan jag ha fel? -Va?
Jag ser män som tar bilder på mig bakom muren där.
Jisses.
Otroligt.
Jag har det väl än?
-Låt dem vara. -Varför?
De försvinner snart.
Har de gått?
Bang-sil.
De gick. Du behöver inte kråma dig mer.
Varsågod.
Jag tror att jag såg dem
-igår också. -Va?
De kom tillbaka i en svart skåpbil.
De tar bilder på saker.
Var gjorde jag av finskorna?
Hallå.
Vi behöver prata.
Vad vill du?
Ni tog en bild av vårt hus? Ge mig kameran.
-Vi tog ingenting. Kom. -Jag såg er.
Så ge mig den!
Jisses.
Hallå, är du galen?
Hallå.
-Du slog mig först. -Ja. Och?
Vet du vad jag har för skor på mig?
De hade bajs på sig och jag ska trampa på dig med dem!
Era skithögar!
Det gjorde ont.
Vad gör ni där?
-Pappa… -Vad gör ni?
Hjälp oss…
Ett, två, tre.
Korsa. Precis. Korsa.
Korsa.
Ett ben.
Korsa. Så ja. Korsa.
Ja. Korsa.
Ett ben.
-Hoppa. -Hörde du?
Hoppa! Vadå?
-De gör en Yongdu-ri-kvintett. -Okej.
Menar du grannsamverkan? Jag hörde om skåpbilen.
Precis.
Fortsätt. Repetera.
Jag ska skriva upp mig.
Jag har fått muskler. Jag har växt. Känn.
Nej, tack.
Kvintett betyder att de väljer fem.
Blir jag del av den, betyder det att jag är bland de fem starkaste.
Tror du att jag klarar det? Jag vill slå på nåt och ha sönder det.
Föreslår du en planka eller en takpanna?
Soo-cheol…
Jag vet att det inte är lätt.
Men jag hade en bra dröm igår natt.
Jag känner hopp.
Det blir färre än fem deltagare.
Okej.
Då är vi klara.
Det blir vi fem.
Lämna mig utanför.
Jag har precis avgått.
Folk kan tolka det politiskt
om de får veta att jag bildade en privat grupp.
Det skapar konflikt mellan de två partierna.
Jag kan inte lämna min mamma heller.
Du lämnar henne när du dricker.
-Varför låtsas du vara en god son? -Kom igen.
Vi behöver minst fem medlemmar
om vi vill skapa den här gruppen.
Betyder det
att jag är med?
Ja, det gör det.
Jag kan slå de här.
Det är okej.
Att bli en av oss betyder att det är permanent.
Du kan inte dra dig ur sen.
Ser du?
Jag sa att du inte behövde oroa dig.
Är vi snart där?
Ja.
Snart.
Ska vi gå ur?
Det är fint.
Alla förklarar sin kärlek här,
och ingen har misslyckats hittills.
Din kärlek blir sann om du bedyrar den här.
Det fungerar alltid.
Det är absurt.
Man får inte bara
en vacker solnedgång,
men ljuset ger ditt ansikte en varm ton,
vilket gör dig ännu vackrare.
Du är så vacker
just nu.
Är jag?
Ska du förklara din kärlek?
Det är mer
en anhållan.
Vad för slag?
Att dra tillbaka skilsmässan.
Att be dig gifta dig med mig vore för mycket.
Så, kan du ta tillbaka skilsmässan?
Du kom ihåg min storlek.
Självklart.
Men jag borde sätta på dig den.
Ge tillbaka den.
Varför?
Du sa att du ville gifta dig med mig varje gång.
Om jag återföddes, men inte nu.
Varför inte?
Varför?
Igår, trodde jag…
…att det var du.
-Va? -Jag,
följde med Eun-sung för
att jag trodde att han var du.
Det har gått så långt.
Mitt minne är instabilt.
Jag glömde var jag var.
Och till slut, kände jag inte ens igen dig.
Hyun-woo?
Jag sa
att vi inte skulle vara ihop
om jag blev sämre.
Men,
det gick snabbare än väntat.
Solnedgången är vacker.
Du har rätt.
Solljuset gör
att du är stiligare.
Men…
…är du verkligen Baek Hyun-woo?
Händer det här? Drömmer jag inte?
Jag är inte säker på nåt längre.
Därför kan jag inte lova nåt.
Förlåt.
Vad har han i handen?
Gardinen är i vägen.
Den är lågupplöst. Ska jag ta en mer detaljerad?
Har du sett min mamma?
Nej, det har jag inte.
Du ljuger väl inte? Jag menar allvar.
Vad säger han?
Jag menar allvar.
Hallå! Yeong-song!
-Har du hittat henne? -Nej.
Hon var inte i stan heller.
Vi borde ringa polisen.
Jag har gjort det.
Bra gjort.
Tror du att hon är i bergen igen?
-Jösses. -Solen går snart ner.
Jag ska kolla.
Vänta.
Jag tror att jag kan hjälpa till.
Nu flyger den.
Lite till höger.
Lite till, så ser man källan.
Lite till. Ja, där.
Gå uppåt därifrån.
Mer.
Fortsätt.
Det är en topp som kallas Älvtoppen.
Titta!
Där är hon!
Mamma!
-Sover hon? -Ja.
Tack så mycket.
Jag blir avundsjuk.
På vad?
Min far är också sjuk,
men jag får inte ens ta hand om honom.
Ja.
Jag hörde det.
Han var en stark man.
Han gav inte med sig hur mycket jag än utmanade honom.
Så jag fortsatte.
Men jag hade inte gjort det
om jag vetat vad som skulle hända.
Vet du vad det sista var som jag sa till honom?
"Vi ses på din begravning."
Min fula mun.
Jag borde ha varit försiktig.
Jag har aldrig ifrågasatt min mamma.
Skryter du nu?
Min mamma lämnade oss
när jag var väldigt liten.
Min far var våldsam och otrogen mot henne.
Så jag växte upp utan henne.
Sen fick hon demens,
så jag tog henne från äldreboendet och har bott med henne.
Jag skulle önska att jag kunde diskutera med henne.
Jag…
Jag visste inte.
Vi har alla
bördor som vi måste bära.
Även de som verkar bekymmerslösa
har tunga stenar i fickorna.
Så,
var inte avundsjuk
eller anklaga dig själv.
Din far vet säkert hur mycket du bryr dig.
Jag spårade lastbilen.
Den åkte mot ert hus i Hanil-dong från lagret i Gyeonggi.
Vad är det här?
Så alla pengarna är hemma?
Det är omöjligt.
En äppellår kan innehålla 600 miljoner won,
men han skulle behöver 1 500 lårar.
Han behöver mer än ett lagerrum. Det behövs 300 kvadratmeter.
Kan det finnas en hemligt rum i huset?
Eller ett lager?
Vi åkte till förvaltningen för att titta på ritningarna,
men vi hittade ingenting.
Vad är det här då?
Farfar sa nåt till mig
när vi träffades igår.
Vad var det?
Har du nåt att säga?
Damen. Kom hem till mig om ett krig bryter ut.
Vi har ett skyddsrum.
Du kan gömma dig där.
Han nämnde ett skyddsrum.
Ett skyddsrum?
I vårt hus?
Det är omöjligt.
Han svamlade nog.
Vi har nåt liknande.
Han sa att han hade byggt
ett panikrum.
Du har rätt. Det hörde jag också.
Men var är det?
Vi hörde bara om det.
Ingen av oss vet var det är.
Det syns inte ens nåt på ritningarna.
Det stämmer,
men det kan finnas en hemlig ritning.
Om pengarna var här som Grace säger,
då hade jag vetat det.
Alla de där pengarna får inte plats i ett par kassaskåp.
Ja, vi har det där rummet.
Du vet den där filmen, Shock Room?
Det är Panic Room, din idiot.
Jag hörde att de har ett panikrum här.
Känner du till det?
Inte Yongdu-ri-kvintetten.
Vi är en trio.
De möter oss för ett glas sen när vi har patrullerat klart.
Vem är det så här sent?
Det kanske är de där männen från idag.
Vi borde ha tagit med en elpistol eller nåt.
-Det är en taxi. -En taxi?
De körde en svart skåpbil.
Vem kan det vara?
Varför kommer de med en resväska?
Säger de inte det om mördare
-på nyheterna? -Ska jag ringa?
Ska jag?
Hur har du haft det?
Jag hade
definitivt
en bra dröm inatt.
Förlåt.
Det är allt utom pengarna för biljetten och hotellet.
Jag köpte en lägenhet i USA,
jag får tillbaka pengarna.
Ni ska få dem så fort jag får dem.
Jag är så ledsen.
Vet du ens
vad du har gjort?
Att lämna tillbaka pengarna räcker inte.
-Mamma. -Jag vet det.
Jag vet att det är oförlåtligt.
Jag är verkligen
ledsen.
Det är sent, och alla behöver sova.
Gå och lägg er.
Okej. Du kan sova
-därborta… -Var inte absurd.
Jag vill inte se dig eller den där, så åk.
Han heter Geon-u.
Du har inte rätt att be dem gå.
Det här är inte ens vårt hus.
Han har rätt, Seon-hwa.
Så du ska bo med nån annans barn?
Han är min son!
Jag klippte hans navelsträng, sjöng vaggvisor,
och badade honom.
Geon-u
sa pappa innan han kunde säga mamma!
Res dig upp.
Men…
Vi måste reda ut en del.
Vad ska vi kalla varandra?
Du vet min ålder, så det måste bli annorlunda.
Det struntar jag i.
Jag bryr mig. Jag är äldre.
Vill du att jag behandlar dig så?
Frun?
Jag kom inte hit så att vi kunde bo ihop igen.
-Varför? -För att lämna tillbaka allt.
Och Jun-ho…
Den jäveln planerar att använda dig som syndabock.
Stoppa det, annars åker du in.
Så du kom för att säga det?
Jag var orolig.
Jag gifte mig bara för att snylta på
en korkad, rik kille.
Jag förväntade mig inte
att du skulle bry dig
så mycket om mig.
Ingen har
behandlat mig som du gjorde.
Jag kunde inte glömma hur bra…
…du behandlade mig.
Jag kunde inte ens äta bra.
Därför är jag här.
Så du kom för att säga det?
Och när du är klar,
åker du då igen?
Jag skäms också.
Vi kan inte bo ihop.
Nej.
Jag måste leva med dig.
Jag struntar i varför du kom.
Jag ska leva med dig.
Jag låter inte dig eller min son åka.
Åk om du vill.
Jag kommer att hitta dig.
Du lyssnar
verkligen inte, eller hur?
-Jag är äldre än du. -Var tyst.
-Så… -Ursäkta mig.
Smaka på det här.
Tack.
Hon är min mästares…
-Hon ser inte ut som en mamma. -Stirra inte.
Det var visst en riktig entré.
Det var sjukt.
Min man berättade det.
Hon kom mitt i natten och höll i Buddhas huvud.
Min man var chockad.
Han får sömnförlamning
och vaknar.
Jag sa ju det.
Chun-sik behöver extrakt från svarta getter.
Ge honom det då.
Verkligen?
Är den där Buddha-statyn verkligen i guld?
Rent guld?
Ingen aning.
Vad tycker ni? Vi borde välja mellan "gillar" och "ogillar".
-Vad menar du? -Jag menar…
Vi kommer att stöta ihop med henne, så vi måste veta
hur vi ska vara.
Välkomna eller ignorera?
Precis.
Gilla eller ogilla?
Vi gör som du säger.
Jag är inte säker än.
Är du inte?
Jag tycker synd om henne,
men det är nåt som inte stämmer.
Jag måste studera henne mer.
Han kom ihåg
min storlek.
En rund briljantslipad?
Åkte du inte till arbetet?
Jo.
Men jag glömde nåt.
Jag lämnar tillbaka den.
-Jag förstår. -Jag tänkte på vad du sa.
Jag var för pushig.
Jag lämnar tillbaka den före jobbet.
Jag förstår.
Idag?
Det är inte viktigt nu.
Må inte dåligt.
Jag är okej.
Jag förstår.
Okej, då.
Vadå?
Vad är det?
Jag
provade den precis.
Det var en ny design. Jag ville se trenderna.
Jag kan inte lata mig bara för att jag har ledigt.
Det är sant.
Jag tyckte om den.
Du vet att ringar passar mig.
Du har bra smak.
Det erkänner jag.
Men…
Det var bara det.
Misstolka inte det jag gör.
Vänta.
Är du säker på att du har analyserat klart?
Studera den lite till.
Jag är färdig.
Då går jag.
Hae-in.
Jag återlämnar den inte.
Jag lämnar den där den var.
Du måste analysera trenderna,
så använd den när du vill.
Ett panikrum? Som i filmer?
Om det kommer en atombomb? Där det finns vapen
och mat för åratal?
Den delen vet jag inget om, men ordföranden nämnde ett panikrum.
Men ingen vet var det finns.
Jag förstår.
-På ritningarna då? -Det var inte med.
Fråga arkitekten.
Han har dött.
Sonen tog över firman.
Fråga honom då.
Jag gjorde det,
han vet inget.
Jag bad om ritningen, men han har ingen.
Jag fortsatte ringa, och nu svarar han inte längre.
Menar du?
Vad ska du göra då?
Det finns inte mycket att göra.
Nån annan måste övertyga honom.
Vem?
-Du. -Jag?
Jisses, vi träffas igen.
Man vet aldrig vad som händer.
Jag håller med.
Jag har mött min livräddare igen.
Det där förtjänar jag inte.
Hur går det i Pangyo?
Bra, tack vare dig.
Jag förlorade det nästan.
Du, jag har hört att min vän här har trakasserat dig.
Jag beklagar.
Jag ville inte bli inblandad i nåt så komplicerat.
Nej, förlåt för att jag ber om en sån tjänst.
Byggdes panikrummet för evakuering,
då skulle ventilation, elektricitet och kommunikation
ha installerats.
Men jag hittade inget på ritningen.
Hur ska vi hitta det? Vända huset upp och ned?
Intressant nog
är hans hiss, som går ner i källaren
specialbyggd, till skillnad från den andra.
Hans hiss?
Den kändes aldrig annorlunda.
Den har två dörrar.
Baksidan är också en dörr.
Fram leder den till familjerummet,
men bakdörren leder till ett helt annan utrymme. Vad är det?
Är det panikrummet?
Jag gissar det, men jag måste kolla.
-Kan vi inte bara bryta oss in? -Det är vällarmat.
Vi skulle bli stämda för intrång.
Men tänk om Seul-hee hittar det före oss?
Jag pratade med läkaren idag.
Läkaren sa att han inte har fått
nån föreskriven behandling som
rehabilitering eller minnesträning
sen han vaknade och återvände hem.
Medicinen är nog slut, men inget nytt besök är inbokat.
Va? Jag visste att det skulle hända.
Vad ska vi göra?
Vi kan anmäla dem för frihetsberövande
och gå in i huset
med polis.
Och titta på hissen?
Vi går dit imorgon bitti.
Du är tillbaka.
Jag visste det.
Du har verkat lite borta
ända sen Hae-in var här.
Är du vid dina sinnens fulla bruk ibland?
Men det är så korta stunder att du inte hinner nåt.
Du kan inte be om hjälp.
Du kan inte röra dig.
Och du har ingen mobil.
Det här måste väl vara som helvetet?
Du har rätt.
Det här
är ett helvete.
Och
jag straffas.
Därför gav jag dig pillren.
Så att du kunde sova lugnt utan att oroa dig.
Varför tar du dem inte?
Moh Seul-hee.
Var det här det du ville när du kom hit?
Trodde du att jag älskade dig
eller nåt?
Är jag inte hemsk?
Saknar du dina barn?
Du kan gå.
Berätta bara
var din hemliga fond är.
Det finns inget du kan göra när du bara är klar
i korta stunder.
Berätta bara,
så blir allt bra.
Berätta!
Vad är det här?
Hyun-woo.
Ringde du efter en ambulans också?
Nej, polisen jag kontaktade är inte här än.
Vad är det då?
Har nåt hänt?
Vad är det?
Vad händer?
Berätta.
-Ur vägen. -Ni får inte komma in.
Jisses.
Hong Man-dae, 80, är dement.
Vi tror att hans död orsakades av en ryggradsfraktur.
Han ska föras till Daemang-sjukhuset snart.
Pappa!
Far.
Vi är här.
Vi är här nu.
Pappa…
Gör nåt…
Beom-jun.
Gör nåt.
Hans händer är fortfarande varma.
Nej.
Vad är det här?
Älskling.
Herrn.
Ge honom HLR eller nåt.
-Pappa… -Jag beklagar.
Gör nåt, snälla.
Ursäkta. Vi måste flytta honom.
Vi måste flytta honom. Förlåt.
-Pappa! -Ursäkta oss.
Pappa!
Vänta!
-Pappa! -Förlåt.
-Vänta. -Vi måste flytta honom, jag beklagar.
-Förlåt. -Pappa!
Farfar.
Pappa…
En framstående affärsmogul avled tidigt i morse.
Efter att ha börjat som skoputsare på gatorna
och byggt upp Queens Group,
har Hong Man-dae, Queens Groups förre ordförande
avlidit vid 80 års ålder.
Han drabbades av en hjärtattack för en månad sedan och hade legat i koma.
Trots att han nyligen vaknat, hade han visat tecken på vaskulär demens.
Branschen följer noga Queens Groups ledarskapssituation.
Hong skrev på en fullmakt för sin sambo, Moh Seul-hee,
som bland annat ger henne kontroll över hans aktier och hus.
På grund av hans bortgång,
kommer dock hennes rättigheter att bli ogiltiga.
Efter ordförande Hongs död,
kommer hela hans förmögenhet fördelas
enligt hans testamente.
Det äger laga kraft omedelbart utan att behöva rättens godkännande.
Hörde du det?
Packa och stick.
Borde vi inte
önska honom frid nu?
Vi kan diskutera sånt senare.
Han älskade huset.
Ge honom
en sista rundtur.
Din lilla…
EPILOG
Du är välsignad
med en stilig och smart son.
Ja.
Han är bra på att boxas
och simma också.
Ja.
Titta här.
Han åkte på ett simläger för barn.
En gång
räddade han ett barn från att drunkna.
-Vad är det? -Gå inte dit.
-Vad är det? -Skynda på!
-Vad är det? -Vad är det som händer?
Hae-in!
-Två. -Två.
-Tre. -Tre.
Varför gick du i?
Mår du bra? Kom här.
Su-wan…
Nej, Su-wan…
Su-wan, snälla!
Min stackars son!
Su-wan!
QUEEN OF TEARS
Hae-in. Tack så mycket.
Det var du, eller hur?
Jag sa ju det. Jag vill att hon ska leva.
Jag åker när jag är klar här.
Balsam?
Symboliserar min glädje och hopp om den första snön,
trodde aldrig jag skulle se.
Det här är…
vad man kallar ödet.
Ska du förstöra allt det här bara för Hong Hae-in?
Han svalde betet.
Håll Eun-sung informerad så att han känner sig orolig…
Hae-in!
Det är nåt jag inte berättade för dig heller.
Undertexter: Kerstin Teglof