QUEEN OF TEARS
EPISODE 13
Her bor vi nå. Kom inn.
Dette er det hemmelige rommet mitt.
Når jeg åpner denne og trykker på knappen…
Nå? Hva synes dere?
Det er tomt.
Se her.
Noe har blitt flyttet.
Merkene ser nye ut.
Min kjære far.
Han må ha gjemt pengene her, men den kjerringa fikk nok tak i dem.
Han fortalte ikke engang sine egne barn om det hemmelige rommet.
Ga dere ham en fin avskjed?
Det var deg, hva? Du drepte faren vår.
-Hvorfor det? -Du trengte ham ikke
da du hadde tatt pengene hans.
Hvor er de?
Jeg forstår ikke hva du sier.
Din far er død, og du vil fortsatt ha pengene.
-Din stakkars far. -Kutt ut med det våset.
Dra herfra med det samme.
Du har ikke rett til å være her.
Jeg er bosatt her.
Vil dere kaste meg ut, må dere ha en rettskjennelse først.
Vet ikke du det, advokat Baek?
Er det sant? Kan vi ikke kaste henne ut?
Det er en prosess, men du blir nødt til å dra.
Det får vi se på.
Vi flytter inn igjen.
-Vil du fortsatt bo her? -Hvorfor ikke?
Vi har bodd sammen i over 20 år.
Du sa vi var familie.
-Men… -Gjør som du vil.
Vi kommer tilbake snart.
Vi får se om du takler det.
Hae-in.
Bestefar?
Jeg skulle gjerne snakket med deg
ansikt til ansikt.
Likevel
er jeg glad jeg kan snakke med deg på denne måten.
Takk skal du ha.
Jeg blir meg selv igjen nå og da,
som en kjeller som får begrenset med sollys.
Men det er ikke mye jeg kan gjøre.
Og jeg husker ikke så mye.
Men det er mye jeg angrer på.
Hele livet har jeg vært pengegrisk.
Jeg gjorde alt jeg kunne
for å beholde pengene jeg tjente.
Jeg kastet bort mesteparten av livet mitt på det.
Hva sitter jeg igjen med?
Jeg vil at dere alle skal vite at jeg angrer på
det livet jeg levde.
STYRELEDER HONG MAN-DAE
Jeg håper dere ikke følger samme sti.
Jeg håper
dere ikke ser tilbake på et meningsløst liv
når dere er ved veis ende.
Pappa…
Jeg er glad i dere alle.
Og…
Jeg er lei for det.
Du må spise, selv om du ikke er sulten.
Fryser du? Vil du sette deg i bilen?
Nei da.
Dette føles
veldig rart.
Det er som en forberedelse.
En forberedelse?
På døden.
Jeg visste ikke
at det var så komplekst.
De graver et hull i jorda, senker kista,
spiser rissuppe i et telt og sørger ved graven.
Når alt er ferdig,
drar alle sammen hjem.
Og så er jeg her alene.
De tre månedene de ga meg,
har alt passert.
Jeg kan dø i kveld.
Men da hadde familien min måttet sørge igjen.
Det hadde ikke
tatt seg bra ut for familien, hva?
Er det det
du har uroet deg for?
At familien din må sørge igjen?
Nei.
Jeg har tenkt at jeg har lyst til å leve.
Solen skinner.
Skyene er vakre, og fuglene kvitrer.
Verden er plagsomt vakker.
Så selvfølgelig vil jeg leve.
SJEKKER ID VENNLIGST VENT
Hvordan fant du dette?
DRØMMELAND FORNØYELSESPARK
Dette er det hemmelige rommet mitt.
Når jeg åpner denne og trykker på knappen…
Takk skal du ha.
Jeg sa det jo.
Jeg elsket deg på min egen måte.
Med disse pengene er du trygg.
Datteren hans er syk,
og nå har han mistet faren.
Herr Hong må være fra seg av sorg.
Ja.
Men man kan si at ting ser lysere ut for familien hans
etter styrelederens død.
-Sier du det? -Jøss.
Hør her.
Altså…
Styreleder Hong overlot 21 % av aksjene
til den kvinnen, Moh Seul-hee.
Men nå som han er død,
-har familien fått dem. -Ja vel.
Yoon Eun-sung hadde 59,1 % av aksjene.
Men nå har han bare 38,1 %.
Når svigerfamilien vår får tilgang til sine sperrede aksjer,
-har de 34,7 % til sammen. -Jeg skjønner.
Det er en forskjell på bare 3,4 %.
-Det er så å si likt. -Akkurat.
Hvordan vet du alt dette?
-Jeg er klubbmedlem. -Klubb?
Småaksjonærer i Queens.
Vi venter i spenning på resultatet av uenighetene i styret.
Hvorfor?
Jeg vet jeg er kalkulerende.
Men hva tror du
-skjer med Hyun-woo? -Hva mener du?
Han har gjort
alt han kan for å hjelpe dem etter alt som har skjedd.
Kanskje han får noe til gjengjeld.
Kanskje de gir ham noen aksjer eller gjør ham til direktør.
Jeg ber ikke om mye,
men kan du gjøre meg én tjeneste?
Så klart.
Hva da?
Hvis noen spør hvem som er faren din,
ikke si at det er meg.
Jøsses.
Hvorfor ikke?
Hvorfor ikke? Vent på meg.
Takk for all hjelpen.
Ikke tenk på det.
Ting kommer til å ordne seg når dere er tilbake i Seoul.
Tror du det?
Du skjønner…
Disse kakifruktene
pleide å være veldig bitre.
Men det går an å gjøre denne bitre frukten
-søt. -Hvordan?
Ved å bløtlegge dem.
Hell litt soju på dem,
pakk noe rundt dem og la dem ligge en stund.
Da blir de søte.
Her. Smak på den.
Den er søt.
Livet kan være bittert, slik som disse kakiene.
Livet er tøft allerede,
så se for deg at du heller bitter soju på det.
Det hadde vært uutholdelig.
Men om man holder ut,
blir livet søtt igjen.
Og det gir deg styrke.
Er du ikke enig?
Jo da.
Kom og ta et glass med oss.
Greit.
UTENLANDSSAMTALE
En telefon fra Tyskland. Jeg må ta den.
Hallo?
Laben vår har nylig utviklet en kirurgisk metode
med C2R-ultralyd kombinert med mikrobobler.
Den er ideell for pasienter som fru Hong
som ikke kan gjennomgå kraniektomi
grunnet graden av spredning i hjernen.
Vi kan ikke garantere at hun blir frisk,
men vi har nylig sett en god prognose med behandlingen i et liknende tilfelle.
Men…
Betyr det at hun kan bli operert?
Ja.
Gudskjelov.
Hennes tilfelle var komplisert siden de ikke kunne åpne hjernen.
Men de kan ødelegge kreftcellene
ved hjelp av høyintensitetsultralyd.
De hadde nylig et vellykket tilfelle.
Bra. Nå ser det lysere ut.
Takk, Hyun-woo. Vet Hae-in det?
-Jeg bør si det. -Men
det er en hake.
Jøss, Hae-in. Dette føles som en drøm.
Det må være en gave
sendt fra far.
Er det sant?
-Kan hun bli operert? -Ja.
Så flott.
Du store min.
Jeg er så takknemlig.
Gratulerer.
Gratulerer, jenta mi.
Tok de kontakt på e-post? Telefon?
Videosamtale?
De ringte meg.
Ringte?
Du tror vel ikke det var svindlere?
Nei.
Nei vel.
Greit. God natt.
Er du sikker på at det fungerer i sjeldne tilfeller som mitt?
Ja.
Jeg er sikker.
Ja vel.
Og datoen?
Si at jeg er klar til å reise.
Jeg sa det.
Fint.
Sier du
at operasjonen
vil redde meg?
Vet Hae-in det?
Jeg bør si det.
Men
det er en hake.
En del av hippocampus vil bli skadet
-i prosessen. -Og så?
Det er sannsynlig…
…at hun mister langtidshukommelsen.
Vent nå litt.
Hva er det du sier?
Hun kan miste alle minnene
fra før operasjonen.
Men dette er eneste mulighet
hvis vi vil at hun
skal leve.
Hun har fortsatt for få hvite blodceller,
så hun kan ikke delta i den kliniske studien.
Vi har ingen tid å miste.
Det kan hende hun nekter å la seg operere
hvis hun får høre om bivirkningene.
Men hva om
tiden renner ut?
Hyun-woo.
Hold dette hemmelig.
Kan du ikke ta henne med til Tyskland og overtale henne der?
Vær så snill.
Hun trenger operasjonen for å leve.
Skal jeg få leve?
Hva er det?
Ja, det skal du.
Ikke vær bekymret.
Greit.
God natt.
Hae-in.
Det går bra.
Det går bra med meg.
Det er så lenge siden jeg har følt at det gikk bra.
Dette er gledestårer.
Jeg vet det.
Det føles som
jeg har våknet fra et mareritt.
Det går bra nå.
La oss gå til sengs.
HAE-IN HYUN-WOO
God morgen.
Du må vel ikke jobbe i dag?
Nei.
La oss finne på noe.
Ja, det gjør vi.
GURANG-RI STASJON
BILLETTKONTOR
To personer.
Greit.
-Ok, fint. -Hva?
Er ikke dette vår første utflukt utenom bryllupsreisen?
Jo, det er det.
Jeg har vært for fokusert på jobb.
Vi må dra på mange utflukter etter operasjonen min.
Lov meg det.
Greit.
Hør her.
Jeg vil at alt skal gå glatt før jeg blir operert.
Du vet det er derfor jeg drikker juice uten fruktkjøtt.
Jeg vet det. Hva tenker du på?
Jeg planla ikke å holde det hemmelig,
men det er tre ting jeg ikke har fortalt.
Tre?
Jeg skal si dem før jeg drar.
Du får vite én i dag.
Greit. Hva er det?
Du sa
at du fant denne MP3-spilleren.
Jeg gjorde det.
Den er min.
-Hva? -Ser du denne H-en?
Den står for "Hae-in".
Jeg mistet den i skolegården før jeg dro på utveksling.
Og se hvor den er nå.
Umulig.
Nei, det er det ikke.
Jeg kan ikke tro det.
Noe utrolig har hendt oss.
Det betyr kanskje ikke mye for deg
siden jeg har vært betydningsløs i livet ditt.
Nei, du tar feil.
Hør her. Faktisk…
Ikke vær redd.
Jeg kjefter ikke. Hvorfor ikke?
Fordi jeg ikke er den gamle meg.
Jeg blir gjenfødt snart.
Jeg skal være optimistisk
og kun se det gode i livet.
Sier du det?
Ja.
Denne MP3-spilleren vitner om vår historie.
Så det er det positive jeg skal fokusere på.
Så fint.
Eun-sung fortalte
at han hadde reddet meg en gang,
og fikk det til å virke som vi var skjebnebestemt.
Hva? Skjebnebestemt?
Jøss.
Har han gått fra vettet? Hvordan våger han?
Hva så? Historien vår er som en film.
Da jeg så deg i skolegården,
tenkte jeg: "Går denne kjekke gutten på min skole?
Tenk at jeg skal dra herfra.
Det føles grusomt."
Det tenkte jeg.
Svarte ballerinasko.
Du hadde på deg
svarte ballerinasko.
Du hadde hvite sokker
og var lys i huden.
Og du hadde håret i en høy hestehale.
Jeg hadde ofte hestehale på den tida.
Idet jeg så deg, tenkte jeg:
"Jeg fant henne.
Drømmejenta mi."
Jeg lette etter deg overalt fra og med neste dag.
Jeg fikk ikke sett navneskiltet ditt.
-Er det sant? -Ja.
Du var som Askepott.
Bare MP3-spilleren din lå igjen.
Det gjorde meg gal.
Men se på oss nå.
Vi møttes igjen, giftet oss…
Vi skilte oss òg, men likevel.
Dette er det som kalles sann skjebne.
Greit.
Siden jeg er din drømmekvinne
og dette er skjebnen…
Fra nå av…
"Fra nå av."
Jeg visste ikke de ordene var så vakre.
Jeg får tårer i øynene.
Jeg trodde ikke jeg skulle bli en del av din fremtid.
Men nå har vi en fremtid sammen.
Og apropos det…
Jeg hever skilsmissen, slik du ba om.
Hva skal det uttrykket bety?
Ikke ta det tilbake.
Jeg styrer et varehus.
Jeg hater kunder som returnerer ting og ber om pengene tilbake.
Du kan ikke ta dette tilbake
selv om du våkner en dag
og misliker meg.
Å ombestemme seg er ikke gyldig grunn for å få pengene tilbake.
Selv om vi
krangler
og du blir lei av meg…
Selv om du sier at du ikke husker å ha gitt dette løftet,
kan du ikke angre deg.
Jeg forblir ved din side.
Greit. Gjør det, du.
Så slutt å snakke.
Det jeg liker aller best,
er når jeg kan fokusere på hjerteslagene dine.
Jeg har gjort noen utregninger.
Fem prosent er 45 milliarder won.
Men jeg skal bare be om 40.
Jeg har en bil utenfor i tilfelle det er kontanter.
-En stor en. -Er du kreditor?
Dette får meg kanskje til å høres frekk ut,
men kanskje det er vår fortid sammen som har gjort meg til den jeg er.
Jeg ble bedratt flere ganger etter å ha gjort alt arbeidet.
Sjekk.
KO JEONG-JA
Én, to, tre, fire, fem, seks, sju, åtte, ni, ti…
Jeg respekterer deg, frue.
Skjønnhet, veltalenhet og karisma.
Det er ikke mange som har alle tre.
Jeg vil leve et klokt liv, slik som deg.
-Betalingen er sperret. -Hva?
Jeg bestemmer når du får bruke pengene.
Frue.
Så vår fortid har gjort deg til den du er?
Takk det samme. Jeg har blitt forrådt flere ganger.
-Hør her. -Jeg frigjør pengene
når jeg er fornøyd med arbeidet ditt. Da får du dem.
Jøss.
Du er sannelig klok.
Mamma!
Hva foregår? Det er ikke sesong for å lage kimchi!
Hae-ins familie drar. Jeg har ikke noe å gi dem.
De får litt pæreekstrakt og kimchi.
Dette er ikke "litt".
Jeg tenkte jeg kunne dele med naboene våre
og de eldre.
Du kan ikke gjøre dette alene.
Så hent hansker og hjelp meg.
Jeg trenger hendene i jobben min.
La meg hjelpe til.
-Skal jeg skjære reddik? -Det hadde vært fint.
Jøss, så rask hun er.
Hun har knivferdigheter.
Hun håndterte kniven som en proff.
-Ja vel. -Ja vel.
-Og hun er modig. -Hvorfor sier du det?
Du.
Tror du jeg godtar deg om du gjør dette?
Det forventer jeg ikke.
Jeg drar når jeg er ferdig her.
Ikke tenk på det, svigermor.
Likevel kaller du meg fortsatt det.
Erter du meg? Ikke kall meg det.
Men jeg har lyst.
Hva?
Jeg har aldri kalt noen det før deg.
Så la meg fortsette.
-Her. -Jøss.
-Er du ferdig? -Noe mer?
Det holder.
Jeg kutter vårløken.
Utrolig.
-Jeg liker henne egentlig. -Hvorfor?
Jeg liker at hun ikke lar seg skremme, og snakker fra levra
foran svigermoren.
Hae-in.
Kom og sett deg her. De har hørt
om operasjonen din og er glade på dine vegne.
Det er så fint.
-Så bra. -Det ordnet seg.
Takk.
Forresten,
hva holdt dere på med?
Har du gjort dette før? Farget neglene med balsamine?
-Nei. -Det sies at hvis fargen
varer til den første snøen, blir din første kjærlighet sann.
Det er derfor Bang-sil farger sine på høsten, ikke sommeren.
Så romantisk.
Jeg vil heller si at hun har baktanker.
Jeg ville ikke kalt det baktanker.
Han er tilfeldigvis skilt.
-Du. -Jeg hadde ikke disse følelsene før,
men vi har møttes ofte i det siste.
Så følelsene mine…
Hold kjeft.
-Det holder. -Stopp.
-Ti stille. -Beklager.
Jeg var kanskje for direkte. Håper du ikke tok deg nær av det, fru Hong.
-Hvorfor skulle jeg det? -Jo…
Hyun-woo pleide å flørte med meg
i kirken da han gikk på videregående.
Når gjorde han det?
Visste du det ikke?
De pleide å dele ut snacks i kirken,
og han ga meg alltid mer enn én
foran alle sammen.
Fordi du spiste snacksen til de andre barna.
Hae-in, ikke misforstå.
Ikke si sånt sludder, Bang-sil.
Til den første snøen, sa du?
-Se her. -Balsamine?
Det er ikke bare det.
-Nei vel? -Det er et symbol på glede og håp
og forventning for den første snøen jeg trodde jeg ikke fikk se.
Jeg forventet ikke å se vinteren igjen,
og slett ikke den første snøen.
Men nå er det mulig.
Så klart.
Og den blir sann hvis fargen fortsatt er der da.
-Hva da? -Min første kjærlighet.
Når du sier "første kjærlighet",
mener du den fyren i bussen eller drosjen?
Du ser på vedkommende på avstand. Tenker på personen støtt.
Tar en omvei for å se personen en gang til.
Du så på ham på avstand.
Tenkte på ham støtt.
Du tok en omvei for å se ham en gang til.
Den jævelen der?
Hvorfor kaller du ham det?
Greit.
-Den fyren der? -Ja.
Jeg håper det snør tidligere
i år.
Hae-in, du tok ringen min tilbake.
Din første kjærlighet bør ikke bli sann.
Det vil gjøre ting komplisert.
Hører du?
Hae-in.
Møtte Michael Hong Beom-seok? Ja, som direktør i Ever H.
Eldstesønnen vil vel tilbake igjen nå som faren er død.
Ever H kom nylig
på aksjonærlisten som et mindre selskap.
Han må ha samlet aksjer helt siden kursen falt.
Han har bedt hovedpartneren om min stilling.
Han kan prøve, men med det jeg ga deg, er du trygg.
Som du sa,
har vi grunnlagt papirselskap i Hongkong og Sveits
og åpnet en bedriftskonto i IEBC.
Du er den eneste som kan forvalte den.
-Din første transaksjon? -2,1 % i CD.
CD (CAREFUL DISCRETION): Å KJØPE SMÅ MENGDER AKSJER REGELMESSIG
-Skal bli. -Han bet på kroken.
Han bruker endelig fondspengene.
Han er nok redd for at min onkel skal ta hans plass.
Er herr Hong fortsatt i New York?
Ja, han møter fortsatt partnerne.
Hold Eun-sung oppdatert
så han blir nervøs og bruker pengene på aksjer.
-Skal bli. -Når vi har bevis,
kan vi sikte ham for underslag, etikkbrudd og brudd på
utenrikshandelslovene.
Forresten,
den fyren, Pyeon Seong-uk…
Var ikke det eiendomsmegleren som kidnappet deg?
Jo, han gikk med på å overlevere
dobbeltkontrakten og informasjon om Jo.
Men han dukket aldri opp, og han svarer ikke.
Han har ikke brukt penger eller mobilen på over en uke nå.
Kanskje han er i skjul.
Herregud!
En mann i 40-årene ble funnet død i natt
nær Sambang-reservatet i Yeongjin-gun, Gyeonggi-provinsen.
Han var stukket med et våpen,
og identiteten hans er ukjent grunnet graden av nedbrytning…
Hvordan kan de være mine, men samtidig ikke?
Fru Kim!
Den utrolige Grace er her!
Hvorfor er hun tilbake?
Hva holder du på med?
Ser du ikke at jeg lager tørket kaki?
Jøye meg.
Du har fått arbeidshender.
Og ringer under øynene.
Fregnene jeg fjernet, er tilbake igjen.
Du gjør snart et comeback.
Det er en slagmark.
Alle vil velge parti mellom frøken Moh,
den slu kjerringa, og deg.
Hva er den beste måten å skremme motstanderen på?
Med ansiktet, så klart. Legg deg ned.
Du må se stram og glødende ut.
Jeg har aldri gjort dette før. Det kiler.
Ikke smil, ellers får du rynker. Husk disse ordene:
bleking, motstand, bedring og comeback.
Veien til et comeback er via bedring og motstand.
Ikke vær bekymret. Alt blir som det var før.
Vi returnerer til Queens,
og Hae-in blir frisk igjen etter operasjonen.
Skal hun bli operert?
Jeg trodde det ikke var mulig.
Vi fant et sykehus som kunne gjøre det.
Hun drar til Tyskland snart.
Er det sant?
Så bra.
-Ikke sant? -Ikke sant?
Hei, jeg ville treffe deg.
-Treffe meg? -Ja.
-Jeg har noe til deg. -Hva er det?
Jeg trodde ikke vi ville treffes nå, så det er hjemme.
Skal vi møtes i kveld?
-På kvelden? -Ja.
Greit.
Hvorfor vil han treffes så sent?
Han er så målbevisst.
Han er farlig.
Du er her alt.
Ja.
-Så jeg… -La meg snakke først.
Greit. Jeg lytter.
Jeg drar herfra
i morgen.
Og jeg vet ikke når jeg kommer tilbake.
Jeg hørte at du skulle dra, så…
Jeg vet hva du skal si.
Jeg skjønte det
på grunn av det med morbærene.
-Men nei. -Unnskyld?
Hva mener…
Jeg har
hendene fulle.
Ikke bare har jeg eiendeler, eiendom, aksjer og obligasjoner,
jeg har òg tre eksmenn.
Det ante jeg ikke.
Nei.
Uansett…
Jeg er komplisert
og har en god del bagasje.
Så jeg kan ikke
takke ja.
Jeg håper du gjør det likevel.
Hva er dette?
Har du skrevet et brev?
Du skulle ikke…
KIM YEONG-SONG
Kondolansepenger.
Jeg hørte om faren din.
Jeg trenger dem ikke.
-Jeg bør gå. -Nei, vent.
Vær så snill. Dette er ikke rett.
De er ikke til deg.
De er til faren din.
Selv de rikeste starter på bar bakke i livet etter døden.
Det er ikke mye, men jeg tror nok
han vil kunne kose seg med rissuppe og drikke i kveld
sammen med vennene.
Han vil spise godt
og ha det fint sammen med vennene sine.
Så ikke vær lei deg.
Takk.
Farvel.
Hva mener du?
Vil du bli her?
Jeg er lamslått.
Det er bare til vi finner et sted å bo i Seoul.
Din mor forstår ikke hva dere skal med et sted å bo.
Hele livet har jeg hatt to støttehjul.
Det ene var deg.
Og det andre var deg.
Hva er det du sier?
Men nå
vil jeg fjerne dem og stå på egne bein.
Ikke vær latterlig.
Har du overtalt ham?
-Oppfordret du ham til dette? -Stille, kjære.
Ikke si noe.
Ikke forklar deg.
Ikke snakk direkte til henne.
-Snakk med advokaten vår. -Hva?
-Vær advokaten vår, Hyun-woo. -Beklager. Nei.
Ta deg av dine egne familieproblemer.
Når vi er inne på temaet, vil jeg òg si noe.
Jeg blir heller ikke med.
Ikke du heller?
Vi flytter inn i studioleiligheten hans i Seoul.
Vi drar til Tyskland snart, og det er nærmere flyplassen.
Nei, det er lenger unna.
Den er bygd nylig og er innredet.
Den har alt vi trenger på et lite areal.
Men hjemme
må vi ta heisen for å komme til kjøkkenet.
Det tar for lang tid.
Unnskyldningene dine er lengre.
Dere vil bare ha litt alenetid.
Ja, frue.
Jeg vil ha litt alenetid med henne.
Si at det er greit.
Hvis det er mer komfortabelt for dere, så.
Ja, det er i orden.
Si fra om dere trenger noe.
Jøss.
Er det sånn diskriminering føles?
Jeg har aldri opplevd det før.
Men det er noe nytt.
De pakker og drar i morgen.
Du bør sørge for at du er klar.
Jeg har også møtt Da-hye.
Hva foregår?
Hvorfor er du tilbake?
Ikke si det til frøken Moh.
Din idiot.
Det var hun som sa du var her.
Seriøst?
Hun vet at du kom hit
i en drosje med gullbuddhaen midt på natten.
Mennene hennes følger med på deg.
Så si meg, hva gjør du her?
Skyldfølelse eller uvilje?
Hvorfor skulle det være uvilje?
Det er samvittighet.
Visste ikke du hadde det.
Ikke jeg heller.
Han elsket meg for den jeg er, og jeg fikk dårlig samvittighet.
Bevares.
Ufattelig.
Hun begynte å like ham.
Du vet nok at slike følelser ikke lar seg stoppe.
Etter alt jeg har gjort for henne, forråder hun meg.
Dette er grunnen til at man ikke bør stole på folk.
Og angående Hae-in…
Hun kan klare å overleve.
Hun skal opereres.
Hyun-woo har lett overalt
og fant til slutt et sykehus som kan hjelpe.
De drar til Tyskland i neste uke.
Du skremte meg.
Finn ut hvilket sykehus og hva slags operasjon det er.
Hva gjør du?
Ikke så mye.
Jeg kan se mange stjerner.
Jeg så til og med et stjerneskudd nylig.
Er det sant?
Jeg drømte om et da jeg gikk gravid med deg.
Jeg ønsket meg alltid en vakker datter.
Jeg var i ekstase…
…etter den drømmen.
Jeg vet ikke hvordan jeg skal oppføre meg.
Vi har vært som hund og katt i over 20 år,
så det føles rart å plutselig vise deg hengivenhet.
Men innerst inne
har jeg skyldfølelse
og anger.
Jeg vil være god.
Dette er bra nok.
Er det det?
Det ville føltes rart for meg òg om du plutselig endret deg.
Vi har massevis av tid,
så la oss ta det sakte.
Dette holder foreløpig.
Greit.
Når du er tilbake fra Tyskland, kan vi gradvis knytte tettere bånd.
Jeg visste ikke at det var så tøft
å være mellommann.
De sier det er like stressende som militæret.
Vi må flytte ut av huset hvis jeg vil beskytte Da-hye
fra mamma.
Hva er det som tar så lang tid?
Mamma, pappa.
Jeg pakket for dere.
Er det sant? Ja vel.
Det blir mye trafikk snart, så dere bør dra nå. Fort.
Beklager alt bryet,
spesielt at vi lar ham være igjen her.
Det føles som vi etterlater oss
en søppelsekk etter å ha vært på reise.
-Far… -Ikke tenk på det.
Og hvorfor har dere det så travelt?
Spis lunsj sammen med oss.
Skal vi det?
Nei! Huset har stått tomt i over en måned nå.
Det er mye å ta seg av.
-Jeg skulle lage kimchipannekaker. -Nei da.
Kimchipannekaker?
Hva sier dere til sprø kimchipannekaker og deilig makgeolli?
Det går ikke. Han må kjøre.
Jeg kan kjøre i stedet.
Eller så kan dere alltids bli til i morgen.
-Gjør det. -Det kan la seg gjøre.
Vet dere verdien av
å vite når man bør dra?
Må jeg vite det?
Vi drar først.
Vi vil slippe trafikken.
Greit, da drar dere før oss.
Takk for gjestfriheten. Ha det bra.
Lykke til med operasjonen.
Hae-in.
La oss treffes igjen.
Hyun-woo.
Jeg stoler på deg.
Ikke vær urolig.
Her.
Moren din har lagd kimchi og pæreekstrakt.
Bær det for ham.
Skal jeg? La meg ta det.
Farvel.
Mamma, vesken din…
Du er ungkaren i 11. etasje.
-Hallo. -Hei.
Han er ikke ungkar.
Jeg er kona hans.
Sa du ikke
at du bodde her alene?
Har du nylig giftet deg?
-Ja. -Du store min!
Dere er nygifte!
Dere må være så lykkelige.
Ja, det er vi.
Nå er vi offisielt nygifte.
Hvorfor offisielt?
På grunn av den kvinnen.
En kvinne som henne har fortalt alle i bygget om oss innen i morgen.
"Ungkaren i 11. har giftet seg med en vakker kvinne."
Ja vel. Hva med det?
Da bør vi oppføre oss som nygifte.
Hvordan?
Forelskede nygifte
pleier å ta på hverandre hele tiden.
Det kan være med hender, føtter…
…eller skuldre.
Hva som helst.
De holder sammen
og tilbringer hverdagen sammen.
Vi kommer til å oppleve motgang igjen.
Jeg er nervøs. Smilte du?
Da henter vi frem de gode minnene
som om de er drops på glass,
og holder ut de øyeblikkene.
Det er derfor vi må samle
så mange gode minner som mulig nå.
Det ser godt ut.
Jeg skal fokusere mer på å samle gode minner
enn aksjer og penger fra nå av.
Det viktigste for meg nå
er å fylle dropsglasset.
Hvorfor kom du hit så ofte?
Er baseball så gøy?
Det er ikke derfor.
Alt jeg trenger å tenke på, er å treffe ballen.
Det likte jeg.
Får det deg
til å føle deg bedre?
Tja… Det var fint å fokusere på én ting da ting var kompliserte.
Jeg må bare konsentrere meg om
det som er viktigst.
Og hva er det
akkurat nå?
Å redde deg, så klart.
Det er det eneste viktige.
Skal kun fokusere på det.
Soo-cheol blir værende i Yongdu-ri en stund.
Og Hae-in skal bo sammen med Hyun-woo.
Kun neststyrelederen og kona kommer tilbake.
Neststyrelederen?
Beklager.
Men nå som de har aksjene sine,
kommer han ikke til å ta stillingen sin tilbake?
Ifølge hvem da?
De kommer til å angre på at de kom tilbake hit.
Jeg har villet se deg.
Kan vi snakke sammen?
Hørte at Hae-in skal opereres i Tyskland.
Ikke vær så forferdet.
Jeg er glad på hennes vegne.
Sier du det?
Så klart.
Jeg har følelser for henne, så det er naturlig at jeg er glad for
at hun kan få leve.
Jeg hørte at du blir med henne. Ta vare på henne.
Greit.
Kan jeg gå nå?
Jeg fant ut
at operasjonen har en bivirkning.
Vet hun det?
Selvfølgelig ikke.
Hun ville nektet å ta operasjonen om hun visste det.
Så hun vet det nok ikke.
Hvor vil du hen?
Sørg for at du holder det hemmelig
så hun tar operasjonen.
Jeg sa jo
jeg ville at hun skulle leve.
Fjern alle eiendelene deres.
Og gi herr Baek tingene hans.
Du ville komme hit som kunde i stedet for direktør,
så jeg tok til og med fri.
Ja, jeg er her som kunde.
-Hva skal du kjøpe? -Jeg bare titter.
Hater du ikke de som ikke kjøper noe?
Er dette en sauna?
Hvorfor snakker de bare i stedet for å bruke penger?
-Fjern stolene. -Mamma!
-Mamma!
Hvorfor løper de rundt?
Det kan de gjøre i en fornøyelsespark.
Det var derfor vi fjernet hvileområdene.
Greit.
Da skal jeg bruke litt penger.
Vil du ha noe?
-Hva trenger du? -Leppepomade.
Jeg har tørre lepper.
Hvorfor er shopping så slitsomt?
Er du sliten?
Det er ikke bra.
La oss gå og hvile et sted.
Nei.
Dette er fint.
Planløsningen er utrolig. Man rekker ikke å hvile.
Vi kjøpte leppepomade og krem.
Og strikkeplagg og en jakke.
Vi planla ikke å kjøpe skjerf og hansker, men vi kjøpte det òg.
Og nå lokker parfymeduften oss.
Det var strategien din.
Du ville gi kundene noe å gjøre hele tiden.
Derav alle popup-butikkene.
Når jeg får stillingen min tilbake, skal jeg fjerne dem.
-Å? -Det er slitsomt.
Jeg føler meg dum som har brukt penger.
Føler meg lurt.
Ville du kommet tilbake hit?
Jeg fjerner dem og setter opp stoler igjen.
Dyre og komfortable stoler.
Jeg skal renovere den åpne plassen nede og ha konserter der.
Det blir et område der barn kan løpe rundt.
Hva?
Og et område for par.
Foreldrene kan ta med seg
barna hit når det er kaldt eller varmt ute.
Det blir fint.
Jeg vil gi dem lykke.
Seriøst?
Seriøst.
Du bør ikke angre deg etter operasjonen.
Skulle jeg det?
Jeg har sett det på film.
Man kan endre personlighet eller miste hukommelsen
etter hjerneoperasjoner.
Du tar feil. Jeg vil bare bli et litt bedre menneske
til gjengjeld
for å få leve litt lenger.
Svigermor.
Er ikke det kona di?
Hei, svigermor.
Kjære deg, hvorfor ser du så beskjeden ut?
Du gjør meg nervøs.
-Sviger… -Jeg kan ikke fikse ham.
Du får ikke returnere ham!
Jeg er lei for det.
Jeg prøvde å holde avtalen vår,
men jeg er redd tiden er inne.
Greit.
Få høre grunnen.
-Si det til henne. -Jeg?
Ja, nettopp.
Jeg løy og sa jeg dro i begravelse, men var egentlig med venner.
Nei? Det er ikke det, mamma.
Å ja.
Fant du spillkonsollen? Jeg kjøpte den brukt.
Har du kjøpt en spillkonsoll?
Kan du ikke bare si hva det er?
Hyeon-tae har brukt sparepengene våre på å kjøpe aksjer.
Halvparten er borte.
Du!
Han investerte i kryptovaluta òg.
Verdien har falt med 90 %.
Din galning.
Jeg er lei for det.
Hyeon-suk.
Hva kan jeg si?
Gi ham tilbake, så blir jeg kvitt ham.
Du bør komme deg unna
-mens du fortsatt har tid. -Mamma…
Men
jeg sender melding når jeg lager kimchi.
Da må du komme.
Selv jeg synes at du er for klok og vakker for ham.
Jeg er lei for det, Hyeon-suk.
Svigermor…
Ta til vettet!
Kjære, jeg…
La meg gå!
Gode nyheter!
Kjære, jeg tror jeg kommer til å få penger!
Hae-in kjøpte et bygg, men hadde ikke tid til å se på det.
Det må være dette her.
Ja. Jeg har vasket og kostet hver dag,
vokset og vasket skiltene
og desinfisert septiktankene.
Og snart skal jeg male det.
Jeg skjønner.
Tofeltsveien gjør det synlig, og det er mange folk i området.
Det blir lett å få leieinntekter.
Du har rett.
Det er slett ikke dårlig.
Men hvorfor spør du?
Skal du selge det?
Jeg har snakket med Hae-in.
Vi vil gi dere bygget.
Hva sa du nå?
Regnskapsføreren vår kontakter dere når vi er i Seoul,
og sier hvilke dokumenter dere trenger.
Men
det er et helt bygg.
En gave som takk.
Jøss, for en enorm gave.
Foreldrene mine blir byggeiere!
Vil du fortsatt ikke ha meg?
Kjære.
-Du burde ikke være her. -Hva?
Gå til byggeierne.
Skynd deg.
Jeg vil renovere første etasje
og starte et treningssenter.
Fokuser på den bokseklubben du har.
Mamma, jeg har villet flytte frisørsalongen min.
Første etasje ville vært perfekt.
Ikke bland deg.
Det er jeg som har rengjort…
Jeg fjernet alle klistremerkene. Og du har tredje etasje.
-Hyeon-tae. -Ja, mamma?
Kvitt deg med bokseklubben.
For en slem vits, mamma.
Ikke en vits.
Du har ikke betalt leie.
Gi deg, mamma.
-Pappa. -Sønn.
Ja?
Det er i tilfeller som dette en kontrakt kommer til nytte.
"Hvis to eller flere månedsleier ikke blir betalt av leietaker,
kan kontrakten heves."
-Vil du se? -Og så da?
-Kaster du meg ut? -Nei.
Jeg ber deg betale.
Betal den tiende hver måned.
Pappa.
Hva med meg?
Første etasje koster en million. Flytt inn om du kan.
Det er dyrere enn leien jeg betaler nå.
Bygget vårt ligger bedre til.
Uansett, vi ser frem til
denne nye anspentheten mellom oss,
takket være dette bygget.
Vi gleder oss.
Gi deg, pappa.
Vi trenger ikke anspenthet i familien.
Jeg trenger det!
Jeg har følt at dere har vært uforskammet til tider.
Dette bygget kommer til å vise
hvor lojale dere er mot oss.
-Du tar feil. -Hva?
Jeg vil bare få inn leieinntekter.
Sier du det?
Det skulle du ha sagt.
Uansett…
-Dubong-bygget… -Hva?
-Hva er det? -Du-gwan og Bong-aes bygg.
-Herregud. -Så teit.
Vi forventer at dere alltid betaler leien innen fristen
selv om dere er barna våre.
Husk det.
Det er oktober, og de driver alt med juleforberedelser.
Det var din avgjørelse.
Min?
Skal dere slappe av fordi chuseok er over?
Det er snart jul og vinter.
Vi bør få opp stemningen
så de kjøper vinterjakker.
Andre må ikke komme oss i forkjøpet.
Vi må forberede oss og starte julesalget
rett etter halloween.
Akkurat.
-Tester de lysene? -Ja.
Utstillings- og markedsføringsavdelingene er travle.
Hallusinerer jeg
snøen?
Jeg ser den òg.
Men er ikke dette bare en test?
Ett øyeblikk.
Det er høst, og det snør.
Du ville ha tidlig snø.
Ønsket ditt ble oppfylt.
Du har rett.
Det ser lyst ut. Alle ønskene mine oppfylles.
Og jeg tror min første kjærlighet òg vil bli sann.
Tja…
Jeg tror ikke det er det snøen betyr.
Hvorfor ikke?
Jeg tror det.
Hvem i all verden er han,
siden du er så besatt av det?
Jeg hadde ikke tenkt å si det,
i tilfelle du ble for kjepphøy.
Men her er min andre hemmelighet.
-Hva da? -Var det buss nummer 372?
-Hva mener du? -Bussen du tok
hjem etter jobb.
Å. Ja, det var det.
Du har rett.
Du satt alltid lengst bak, ved vinduet.
Ja. Hvordan visste du det?
Hvordan tror du?
Jeg fulgte etter bussen
og krysset Han-elva mange ganger
tross all trafikken. Det tok en og en halv time.
Hvorfor?
Bussen jeg fortalte om, var buss nummer 372.
Og fyren var deg.
Ja vel.
Hvordan fikk du studieplass?
Hva?
Så det er meg?
Var jeg fyren på bussen?
Ja, det var deg.
Så romantisk.
Hvorfor brukte utstillingsavdelingen snømaskinen?
Herr Baek ba om det.
Vær så snill, test snømaskinen under testen.
Jeg tror ikke det er nødvendig.
Juristavdelingen må forberede seg.
Vi får trøbbel hvis en kunde sklir og faller.
Jeg må sjekke hvor glatt det blir.
Greit, hvis du må.
Helst store snøfnugg.
Greit.
-Takk. -Ingen årsak.
Det er romantikk i luften.
Ja, ikke sant?
Skilsmisse, så et nytt ekteskap.
Er det mulig?
Var det virkelig meg?
Var jeg din første kjærlighet?
De må ha dratt alt.
Mon tro når de kommer frem.
Det tar litt tid.
Morgenbønnene mine ble besvart.
Hae-in blir frisk etter operasjonen,
og hun og Hyun-woo blir lykkelige.
Du skjønner…
Det er et problem.
Hva da?
Etter operasjonen…
Jøye meg.
Hun kan miste hukommelsen.
Hva mener du?
Det er en mulig bivirkning.
Men hva kan vi gjøre?
Hun må leve.
Vi hadde ikke noe valg.
Jeg ba Hyun-woo holde det hemmelig.
Det var…
…klokt av deg.
Hun tar etter meg. Forferdelig personlighet.
Så hun kunne ha nektet å bli operert.
Men…
Likevel…
Hva skal vi gjøre med jenta vår?
Den stakkars lille jenta vår…
Går det bra?
Så klart.
Slapp av.
Skal du til Frankfurt?
Ja.
LIK FUNNET NÆR SAMBANG-RESERVATET IDENTIFISERT SOM EIENDOMSMEGLER PYEON
Hva er den tredje?
Hva mener du?
Du skulle si tre hemmeligheter før operasjonen.
Du har bare sagt to.
Å ja, det der?
Den tredje er…
-…Yeong-suk. -Yeong-suk?
-Vaskebjørnen på taket? -Ja.
Jeg fikk aldri sett henne.
Seriøst.
Ikke én eneste gang.
-Hva med henne? -Jeg lurte deg.
Hvordan kan en vaskebjørn bo der? Trodde du meg?
Jøss.
Jeg trodde på det i fire år.
Jeg ropte på henne hver gang jeg var der.
Ditt fjols.
Er det her?
Hae-in.
Hva er det?
Jeg har også noe
jeg ikke har fortalt.
Hva da?
Si det.
Er noe i veien?
Kan de ikke operere
meg?
Det er ikke det.
Det er
sannsynlig
at du mister minnene dine etter operasjonen.
Hva mener du?
Hvilke minner?
Sannsynligvis
alle sammen.
Du kommer til å glemme
alle du kjenner, stedene du har vært,
og alt du har opplevd.
Men dette er
din eneste sjanse
til å leve.
Så
du ber meg
ta en avgjørelse?
Miste hukommelsen eller dø.
Ber du meg velge det som er minst ille?
Nei.
Hva ber du om, da?
Glem det.
Jeg bare later som dette var en god drøm.
Slipp meg. Slipp, sa jeg.
Ikke ta et valg.
Ikke tenk.
Bare hør på meg.
Bare lev.
Gjør det.
Vær så snill,
lev.
Greit?
EPILOG
Hei, Hae-in.
Jeg heter Baek Hyun-woo.
Jeg er mannen din.
Du må være forvirret og redd.
Jeg òg.
Du husker ingenting,
og en fremmed sier han er mannen din.
Du er nok forvirret.
Men
dette er gode nyheter.
Du…
Du var veldig syk,
men nå er du bedre.
Du lurer nok på hvordan du var som person.
Det må være frustrerende
å ikke huske det.
Men slapp av.
For jeg…
Jeg husker alt.
Jeg skal fortelle alt…
…jeg vet.
Jeg burde ikke gråte.
Dette blir første gang
du ser ansiktet mitt.
Og la meg advare deg.
Selv om jeg ikke er din type…
Beklager, men jeg kan ikke slå opp med deg.
For vi lovte
at vi ikke skulle skilles bare fordi
vi ombestemte oss.
Selv om du ikke liker meg…
Uansett hva som skjer…
Selv om…
…du glemmer
løftet vi ga,
lovte jeg
å være…
…ved din side.
La oss ønske snøen velkommen,
holde sammen
og tilbringe hverdagen sammen.
La oss fylle
det tomme dropsglasset
ditt.
Det får vi til.
For det var skjebnen som førte oss sammen.
Jeg elsker…
Jeg elsker deg, Hae-in.
Jeg har alltid elsket
og vil alltid elske deg.
QUEEN OF TEARS
Jeg husker fortsatt
lukten,
månen og vinden den dagen.
Ikke be
om å få dø.
Din såkalte familie skal få lide.
Da-hye…
Jeg har levd som meg selv
og skal dø slik.
Tillater det ikke.
Det var slik han fant det sykehuset.
Jeg skal hjelpe deg.
Ikke gjør dette mot meg.
Ikke få meg til å ville leve.
Hae-in!
Tekst: Stine Ellingsen